Справа № 610/250/26
Провадження № 3/610/217/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026	м. Балаклія	

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Феленко Юрій Анатолійович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління ДПС у Харківській про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2026 року у провадження судді Балаклійського районного суду Харківської області Феленка Ю.А. з Головного управління ДПС у Харківській надійшла справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 29/20-40-07-12 від 12.01.2026 за результатами проведеної 01.12.2025 в с-щі Донець Ізюмського району Харківської області, вул. Весняна, буд. 44, документальної позапланової виїзної перевірки Підприємства житлово-комунального господарства "Донецьке" (далі - ПЖКГ "Донецьке") щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2025 року від`ємного значення з податку на додану вартість (далі – ПДВ) було встановлено, що посадова особа ОСОБА_1 , директор ПЖКГ "Донецьке", порушив порядок ведення податкового обліку всупереч вимогами абз. "а" п. 198.1, абз. 2 пунктів 198.3, 198.6 ст. 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання звітності з ПДВ, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу ПК наступного звітного періоду, р. 21 на суму 390 519,00 грн за вересень 2025 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
10.02.2026 від захисника – адвоката Фалєєвої Л.Л. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, оскільки, на думку захисника, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення № 29/20-40-07-12 від 12.01.2026 складено з порушенням вимог статей 254, 256 КУпАП, саме: не дотримано строк його складення – 24 години з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, протокол та додані до нього матеріали не містять викладу обставин, які відображають суть діяння, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , у протоколі з посиланням на акт, лише зазначено диспозицію ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, без роз`яснення у чому конкретно полягає допущене останнім порушення ведення податкового обліку. За таких обставин, захисник вважає, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не доведено, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.
ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином. 11.02.2026 через електронний кабінет в системі "Електронний суд" його захисник подала заяву про розгляд справи за його відсутності.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Виходячи зі змісту статей 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище, фактично є обвинуваченням.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
За змістом статей 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
На підтвердження вини ОСОБА_1 до суду надано протокол про адміністративне правопорушення № 29/20-40-07-12 від 12.01.2026 та додані до нього: 
- копія наказу ПЖКГ "Донецьке" від 06.09.2022 № 111-К про переведення ОСОБА_1 на посаду директора підприємства з 06.09.2022;
- копію частини акта документальної позапланової виїзної перевірки ПЖКГ "Донецьке" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2025 року від`ємного значення з ПДВ від 01.12.2025 № 44964/20-40-07-12-05/31269218, а саме копії сторінок 1 та 2, які містять лише вступну частину та початок розділу "Загальні положення", у яких зазначена інформація щодо суб`єкта господарювання, а також сторінок 61 та 62, де містяться тільки висновки перевірки та підписи перевіряючих. Як убачається з висновку акта перевірки за результатами перевірки встановлено порушення ПЖКГ "Донецьке" абз. "а" п. 198.1, абз. 2 пунктів 198.3, 198.6 ст. 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання звітності з ПДВ, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу ПК наступного звітного періоду, р. 21 на суму 390 519,00 грн за вересень 2025 року; пунктів 44.1, 44.3, 44.6 ст. 44 та п. 82.5 ст. 85 Податкового кодексу України підприємством до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абз. 2 п. 44.7 цієї статті не надано посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності. Отже, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення звітності.
Отже, крім самого протоколу та частини акта перевірки, матеріали справи не містять інших доказів, які б прямо вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.
У силу норм Податкового кодексу акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню (постанова Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08.09.2020 у справі № П/811/2893/14).
Отже, акт перевірки за відсутності інших доказів та первинних документів, на підставі яких зроблено відповідний висновок, не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Частиною 1 ст. 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Відповідно до протоколу, директор ПЖКГ "Донецьке" ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про порядок ведення податкового обліку, що призвело до завищення суми від`ємного значення по ПДВ на суму 390 519,00 гривень, чим порушив абз. "а" п. 198.1, абз. 2 пунктів 198.3, 198.6 ст. 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання звітності з ПДВ.
Порядок складення Протоколу органами Державної податкової служби регулюється Інструкцією з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення № 566 від 02.07.2016 (затверджена Наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.08.2016 за 1046/29176) (далі - Інструкція № 566).
Відповідно до п. 6 Розділу II Інструкції № 566, при викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть адміністративного правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається Протокол, та які положення законодавства порушено.
Також, згідно із ст. 256 КУпАП, у протоколі повинно бути зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Однак, у вищевказаному протоколі не зазначено "суть адміністративного правопорушення", тобто які саме конкретно протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол. Протокол містить лише посилання на наслідки дій, що призвели до завищення суми від`ємного значення, що зараховуються до складу ПК наступного звітного періоду, р. 21 на суму 390 519,00 грн за вересень 2025 року, а відтак складений протокол не відповідає вимогам законодавства, зокрема наведеним вище вимогам ст. 256 КУпАП та п. 6 Розділу II Інструкції № 566.
Крім того, протокол не містить належних відомостей з приводу того, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_1 становлять об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.
Частина доданого до протоколу акта перевірки також не містить вказаних відомостей.
Як зазначалась вище, диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона згаданого правопорушення полягає у відсутності податкового обліку; порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Положення чинного законодавства, зокрема Податкового кодексу України містять норми, згідно яких платники податків і зборів (обов`язкових платежів) зобов`язані: 1) вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами; 2) подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів); 3) сплачувати належні суми податків і зборів (обов`язкових платежів) у встановлені законами терміни; 4) допускати посадових осіб державних податкових органів до обстеження приміщень, що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для перевірок з питань обчислення і сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
Отже, з диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП убачається, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення конкретних норм податкового законодавства України.
Таким чином, у даній категорії справ формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути чіткими та зрозумілими.
Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах обвинувачення, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.
Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує для неї можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягається до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.
У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Так, з урахуванням положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" рішення від 30.05.2013 та "Карелін проти Росії" рішення від 20.09.2016, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).
Суд не може перебирати на себе "функції обвинувачення" і відшукувати докази вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає "обережності дій суду" при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть обвинувачення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.
Уповноваженою на те посадовою особою, яка склала поданий на розгляд суду протокол, формально викладена суть адміністративного правопорушення, а саме не конкретизована його фабула, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та належним чином не викладені фактичні обставини, які мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо зробити висновок про об`єктивну сторону правопорушення, тобто яке саме порушення порядку ведення податкового обліку було допущено ОСОБА_1 , в результаті чого завищено суму від`ємного значення по ПДВ на суму 390 519 гривень, чим порушено вимоги Податкового кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський правопорядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи із загальних принципів достатності, належності та допустимості доказів, суддя дійшов висновку, що вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 173-2, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, статтями 255, 256, 279, 280, 283, 285 КУпАП, суддя –

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя	Ю.А. Феленко