25.03.26
33/812/115/26
Справа № 469/51/26
Провадження № 33/812/115/26

ПОСТАНОВА
Іменем України

18 березня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Тищук Н.О., 
із секретарем – Богуславською О.М.,
без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подану ним апеляційну скаргу на постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,
- визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених: частиною 1 статті 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
У С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562811 від 09 січня 2026 року вбачається, що цього дня о 15 год 55 хв на 55 км автомобільного шляху М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в районі будинку № 4 по вул. Одеській в с. Коблеве Миколаївського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF XF480FT» державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом (світлоповертачем), чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562771 від 09 січня 2026 року вбачається, що цього дня о 15 год 55 хв на 55 км автомобільного шляху М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в районі будинку № 4 по вул. Одеській в с. Коблеве Миколаївського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF XF480FT» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 а Правил дорожнього руху України.
Постановою судді Березанського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень, та на підставі статті 36 КУпАП піддано остаточному стягненню у вигляді 17 000 грн штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
12 лютого 2026 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду, в якій просив постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду є необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 березня 2026 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження, ОСОБА_1 просив, у разу відмови у задоволенні клопотання, розгляд справи відкласти. Однак будь-яких підстав для відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не зазначив, не надав будь-яких доказів поважних причин для відкладення справи та не посилався на бажання прийняти участь у розгляді справи особисто, як і не повідомив про причини своєї неявки у судове засідання.
З огляду на викладене апеляційний суд доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.
За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Стаття 122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку.
Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі – Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке визначена частиною першою статті 130 КУпАП та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція №1452).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).
Відповідно до пунктів 1-7 розділу ІІ Інструкції № 1452 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робо - чого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562811 від 09 січня 2026 року вбачається, що цього дня о 15 год 55 хв на 55 км автомобільного шляху М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в районі будинку № 4 по вул. Одеській в с. Коблеве Миколаївського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF XF480FT» державний номерний знак НОМЕР_2 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив сигнальним диском з червоним сигналом (світлоповертачем), чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №562771 від 09 січня 2026 року вбачається, що цього дня о 15 год 55 хв на 55 км автомобільного шляху М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в районі будинку № 4 по вул. Одеській в с. Коблеве Миколаївського району Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAF XF480FT» державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
З доданого до протоколів про адміністративні правопорушення відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 визнав, що не зупинився на їхню вимогу на спостережному пункті. Працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій неодноразово відповідав відмовою. Мотивував свою відмову тим, що він воював і працівники поліції повинні воювати.
Після тривалого спілкування працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП.
З огляду на досліджені докази та наведені норми права, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП відносяться до тих правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечними як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
З огляду на викладене вище апеляційний суд вважає, що обставини справи, встановлені на підставі наявних доказів, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та як наслідок - наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З огляду на викладене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.
Апеляційний суд вважає, що у справі, яка переглядається, судом дотримано стандарт доведення висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у скоєнні правопорушень, передбачених частиною 1 статті 122-2 та частиною 1 статті 130 КУпАП, поза розумним сумнівом. У цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані правопорушення були вчинені і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у їх вчиненні. 
Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 27 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду      Н.О.Тищук