ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/117/26 
Провадження № 2/131/77/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" квітня 2026 р. м. Іллінці 

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Олексієнка О.Ю., розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що він є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Батьки позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають у шлюбі.
У цьому шлюбі народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 07 листопада 2007 року виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.
Син ОСОБА_1 проживав біля матері.
ОСОБА_2 сплачував аліменти спершу в твердій грошовій сумі 300 грн., потім в зміненому розмірі 400 грн. на місяць. Останній раз до повноліття дитини сплачував на підставі рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2019 року по справі № 131/811/19, яким змінено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , на утримання сина ОСОБА_1 , з 400 грн. щомісячно на дитину і до її повноліття, визначивши їх подальше стягнення в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач досяг повноліття та навчається на 3 курсі Чернівецького політехнічного фахового коледжу за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», на бюджетній основі, період навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року.
На сьогодні відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , про що свідчить довідка військової частини НОМЕР_2 та має можливість надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, тому ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягувати з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до закінчення позивачем навчання, але не довше як до досягнення ним віку 23 років.
Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 28 січня 2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.
27.02.2026 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив продовжити строк на подання відзиву, оскільки строк пропущений з поважних причин оскільки відповідач перебуває на військовій службі у складі Збройних Сил України, що ускладнило можливість своєчасного звернення за правовою допомогою, погодження правової позиції та збирання необхідних документів.
В відзиві відповідач зазначає, що у виконанні обов`язку щодо утримання дітей передбачає, що фінансовий тягар не може бути покладений виключно на одного з батьків. Мати позивача також зобов`язана брати участь у його матеріальному забезпеченні пропорційно своїм можливостям. Таким чином, враховуючи: відсутність витрат на навчання та проживання, наявність стипендії, відсутність доведених додаткових витрат, принцип рівності батьків, необхідність забезпечення балансу інтересів сторін, правові позиції Верховного Суду, сформовану судову практику щодо зменшення розміру аліментів у разі їх необґрунтованості, вимога про стягнення 1/4 частини доходу відповідача є завищеною та непропорційною.
Обґрунтовуючи відзив тим, що в провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебувала справа № 131/811/19 суддя про стягнення аліментів на утримання дитини. Після ухвалення рішення у справі № 131/811/19 відповідач сумлінно та в повному обсязі виконував покладені на нього судом обов`язки щодо утримання дитини, своєчасно та регулярно сплачував аліменти у розмірі та порядку, визначеному рішенням суду.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , досяг повноліття та навчається на 3 курсі Чернівецького політехнічного фахового коледжу. Навчання позивача здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, крім того позивач отримує академічну стипендію, що частково покриває його особисті потреби.
Разом з тим, відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу за мобілізацією з 24.02.2022 року по теперішній час у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою військової частини.
Під час проходження військової служби він отримав поранення та вибухову травму, що підтверджується довідками військово-лікарської комісії.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 07.11.2022 року встановлено наслідки вибухової травми, вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин правої гомілки та правого колінного суглоба, компресійний перелом грудного хребця, посттравматичні зміни хребта, що пов`язані із захистом Батьківщини.
Відповідно до довідки ВЛК від 08.05.2025 року встановлено посттравматичний остеохондроз грудного відділу хребта, сколіоз, двобічний гонартроз, залишкові явища мінно-вибухової травми, а також підтверджено причинний зв`язок травми із захистом Батьківщини.
Таким чином, стан здоров`я відповідача є наслідком бойових дій та безпосереднього виконання обов`язків військової служби.
Враховуючи отримані поранення, необхідність проходження лікування, медичного спостереження та реабілітації, а також пов`язані з цим додаткові витрати, встановлення розміру аліментів у частці 1/4 від усіх видів доходу відповідача створить для нього надмірне фінансове навантаження.
Отже, з урахуванням стану здоров`я відповідача, характеру отриманих поранень, необхідності подальшого лікування та проходження військової служби, визначення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу є неспівмірним його реальним можливостям.
Відповідач окремо зазначив, що 1/4 частина доходу традиційно застосовується судами при визначенні аліментів на неповнолітніх дітей, однак щодо повнолітніх дітей, які продовжують навчання, така частка не є імперативною та визначається виключно з урахуванням конкретних обставин справи.
Крім того, при встановленні потреби у матеріальній допомозі суд повинен враховувати всі джерела доходу повнолітньої дитини, що прямо випливає із судової практики. Отримання стипендії є додатковим джерелом доходу позивача, яке повинно враховуватись при визначенні обсягу потреби у фінансовій допомозі.
На думку відповідача більш справедливим, обґрунтованим є визначення розміру аліментів: у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі в межах 8 000-10 000 гривень щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень матеріальної підтримки позивача без створення надмірного фінансового навантаження на відповідача та відповідатиме принципам розумності, справедливості та співмірності.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до наступного. 
Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов`язків батьків утримувати дітей. 
Так судом установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином відповідача по справі про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 07 листопада 2007 року виконавчим комітетом Бабинської сільської ради Іллінецького району Вінницької області (7).
Батьки позивача ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають у шлюбі, про що свідчить Актовий запис про шлюб № 3 від 10 січня 2018 року виданий Іллінецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницької області (а.с. 8). 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , досяг повноліття та навчається на 3 курсі Чернівецького політехнічного фахового коледжу за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», на бюджетній основі, період навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою Чернівецького політехнічного фахового коледжу від 09.09.2025 року № 421 (а.с. 10).
Таким чином позивач потребує матеріальної допомоги на час навчання, оскільки навчається на денній формі, та не має змоги працювати.
Відповідач є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу за мобілізацією з 24.02.2022 року по теперішній час у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 19.02.2026 № 940/6732, має офіційний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у зв`язку з продовженням ним навчання (а.с. 41).
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 07.11.2022 року у відповідача встановлено наслідки вибухової травми, вогнепальні осколкові поранення м`яких тканин правої гомілки та правого колінного суглоба, компресійний перелом грудного хребця, посттравматичні зміни хребта, що пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 46).
При цьому, відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-0508-1002-4867 від 08.05.2025 року опис діагнозу відповідача: встановлено посттравматичний остеохондроз грудного відділу хребта, сколіоз, двобічний гонартроз, залишкові явища мінно-вибухової травми, а також підтверджено причинний зв`язок травми із захистом Батьківщини. За ступенем тяжкості травма відноситься до легких (а.с. 42).
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
СК України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.
В роз`ясненнях, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.
Отже, вирішуючи питання, чи потребує повнолітній ОСОБА_1 матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, враховуючи форму (денна) та умови (контактна основа) здобуття освіти, а також відсутність джерела доходів, суд доходить висновку про те, що позивач у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першоїстатті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Вирішуючи питання про допустимість та належність доказів по справі, суд зазначає, наступне. Відповідно до ст. 58 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Належність до справи кожного доказу визначається судом.
Судом не встановлено, відповідно до статті 182 СК України, законних підстав для звільнення відповідача, як батька дитини, від сплати аліментів на навчання.
Крім того, суд бере до уваги те, що згідно матеріалів справи відповідач на утриманні інших осіб не має, працездатний, перебуває на військовій службі в ЗСУ, має офіційний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при пред`явлені позову про стягнення аліментів був звільнений від сплати судового збору.
Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
А тому, позивач мав сплатити суму судового збору у розмірі 1331,20 гривень.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 273, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання повнолітнього сина починаючи у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 26 січня 2026 року і до закінчення ОСОБА_1 , навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 1331,20 грн. судового збору в дохід держави.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач:, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Іллінецького районного суду Вінницької області	  	Олександр ОЛЕКСІЄНКО