Справа №359/2967/26
Провадження №2-о/359/144/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03. 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С. 
при секретарі судового засідання Кривохижі О.М.,
за участю 
заявника ОСОБА_1 
заінтересованої особи ОСОБА_2 
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий виклад доводів поданих заяв.
1.1. В березні 2026 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що на протязі 2023-2026 років особисто вона та її родина (син, дочка з зятем, неповнолітня онука) постійно потерпають від насильства зі сторони її колишньої невістки, ОСОБА_2 , яка незаконно перебуваючи на її подвір?ї за адресою: АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп?яніння, постійно тероризує її родину та вчиняє відносно неї та членів її родини домашнє насильство.
Неодноразово постановами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 173-2 КУпА та накладені адміністративні стягнення у виді штрафу.
Згодом дії ОСОБА_2 стали більш агресивнішими. Перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння вона перелазить через паркан до її подвір?я, б?є вікна (навіть у присутності працівників поліції), кидається в бійку і постійно погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою. Її агресивна поведінка негативно впливає на неї та її рідних здоров?я, психічний стан.
З огляду на наведене просить суд видати обмежувальний припис відносно заінтересованої особи строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження прав: 
-заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалої ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
-заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 50 м до постраждалої ОСОБА_1 ;
-заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб;
Також просить суд направити кривдника, ОСОБА_2 на проходження програми для кривдників.
1.2. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та наполягає на її задоволенні з підстав зазначених в заяві.
1.3 Заінтересована особа в судовому засіданні не заперечила вказані обставини, при вирішенні поданої заяви поклалася на думку суду.
2. Інформація про рух цивільної справи.
2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 року вбачається, що цивільна справа за заявою, поданою ОСОБА_1 була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Чирці С.С.
2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23.03.2026 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
3. Обставини, встановлені судом; норми права, застосовані при розгляді заяви.
3.1. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2026 року ОСОБА_2 за вчинення домашнього насильства відносно своєї свекрухи ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП.
3.2 Судом досліджено відеозаписи, надані заявником як доказ у справі, який міститься на електронному носії та були відтворені у судовому засіданні. З аналізу вказаних відеозаписів вбачається, що заінтересована особа ОСОБА_2 перебуває на території домоволодіння, при цьому її поведінка є агресивною та неадекватною. Зокрема, на відео зафіксовано, що остання спочатку самовільно перелазить через огорожу (паркан), після чого поводиться збуджено — голосно кричить, здійснює хаотичні рухи, падає на землю, качається по поверхні, а також вчиняє дії, які свідчать про намагання пошкодити майно, зокрема розбити скло.
3.3 Крім того, судом було досліджено аудіозапис, наданий заявником, який також міститься на електронному носії. Зі змісту вказаного аудіозапису вбачається, що голос, що належить заінтересованій особі ОСОБА_2 , яка визнала вказаний факт у судовому засіданні, висловлює погрози щодо пошкодження майна заявника, зокрема про намір вибити вікна. 
3.4. Правовідносини, що є предметом судового розгляду, регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
3.5. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
3.6. Згідно з п.3, п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози таких діянь.
3.7. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Ним визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
3.8. Згідно з п.9 ч.1 ст.1, ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі ризиків. Їх оцінка полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
3.9. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
3.10. Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
4. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.
4.1. Зі змісту досліджених у судовому засіданні електронних доказів (звукозаписів та відеозаписів) вбачається, що ОСОБА_2 демонструє агресивний характер, що супроводжується порушенням громадського спокою та створює обстановку психологічного тиску і небезпеки для заявника.
4.2. Зазначені докази у сукупності з іншими дослідженими доказами підтверджує обставини, на які посилається заявник, та свідчить про наявність підстав вважати, що поведінка заінтересованої особи може становити загрозу для безпеки та спокою заявника. 
4.2. З огляду на це суд вважає, що з метою запобігання випадків домашнього насильства належить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження прав: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалої ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.
4.3. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом може бути встановлено, зокрема, заборону наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи чи інших місць частого відвідування постраждалою особою.
4.4. Разом з тим, заявником поставлено вимогу про заборону наближення безпосередньо до особи постраждалої, без конкретизації відповідних місць, що не відповідає змісту передбаченого законом заходу обмежувального припису. З огляду на викладене, заявлена вимога у такій редакції не узгоджується з положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а відтак підстав для її задоволення суд не вбачає.
4.6. Щодо вимоги про направлення ОСОБА_2 на проходження програми для кривдників, суд зазначає, що відповідно до ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» таке направлення є самостійним спеціальним заходом, який застосовується уповноваженими органами у встановленому законом порядку. Матеріали справи не містять достатніх даних про необхідність застосування саме такого заходу в межах розгляду даної заяви, а тому підстав для його застосування судом не вбачається. Враховуючи викладене, у цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають.
4.7 Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. .258,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити частково.
Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження. 
Заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалої ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонити ОСОБА_2 вести телефонні переговори з постраждалою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб;
У задоволенні заяви в частині інших вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Чирка С.С.