Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2026  	Справа №753/17948/25 Провадження №2/607/2179/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача – Руденко К.В., представника відповідача адвоката Семусь Т.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої вимоги мотивує тим, що 21.09.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №5950320 про надання споживчого кредиту в розмірі 15000 грн, строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. 
ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 15000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 
26.09.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено договір факторингу №26.09/23-Ф відповідно до умов якого право вимоги за Договором №5950320 про надання споживчого кредиту від 21.09.2022 перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС».
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, відповідач має заборгованість в розмірі 37387,50 грн, яка складається з 15000 грн. – заборгованість за кредитом; 22387,50 грн. – заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору.
Окрім цього, просить стягнути 2 442, 40 грн. суми сплаченого судового збору та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.
23.01.2026 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, який мотивований тим, що у позовній заяві та доданих до неї додатках відсутні докази з яких встановлювався б факт зарахування на платіжну картку відповідача коштів.
Крім того, на момент відкриття провадження у справі відповідачкою інформації про наявність у суді справи про стягнення з неї заборгованості, минуло більше трьох років з моменту зарахування цих коштів, у зв`язку із чим у відповідачки відсутня можливість отримати виписки з банків за своїми картковими рахунками через обмежений термін зберігання банками такої інформації. 
Таким чином, вказала представник відповідача, позивачем не доведено та наданими доказами не підтверджено наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед ним, а тому у задоволенні позовних вимог по справі повинно бути відмовлено.
27.01.2026 Судом зареєстрована відповідь на відзив подана представником позивача через систему «Електронний суд», в якій представник зазначає, що кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти Кредитний договір та підписав Кредитний договір 21.09.2022 року о 8:54:27 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором M995131, надісланий на номер телефону, що наданий Відповідачем. Кредитні кошти були перераховані Відповідачу 21.09.2022 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , (завірена копія довідки вих.№ 2651 від 02.10.2023 року та витягу з додатку до листа вих.№ 2651 від 02.10.2023 року про переказ коштів ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (торгова марка IPay) долучено до матеріалів справи). Зазначає, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті відома тільки Відповідачу. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме Відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефону Відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій.
В укладеному Кредитному договорі між Відповідачем та Первісним кредитором встановлено фіксовану процентну ставку за користування кредитом.
Зміни до Кредитного договору, що укладений з Відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно правових підстав для перерахунку денної процентної ставки яка є фіксованою немає. З цих підстав просить суд позов задовольнити
30.12.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Просить врахувати, зо усі здійснені відповідачкою платежі враховані позивачем при зверненні до суду із позовною заявою. 
Представник відповідача в судовому засіданні, щодо задоволення позовних вимог заперечила, пояснивши, що з отриманих від банку виписок вбачається, що відповідачкою погашено заборгованість за кредитним договором в повному обсязі, загалом на суму 16790,63 грн. Таким чином, відповідачкою повернуто кредитору в повному обсязі кошти, отримані як кредит у Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») 22.09.2022 року у розмірі 15 000 грн. Також, відповідно до вимог п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, банк не вправі був нараховувати відповідачці будь-які нарахування. Тому, вважає, що всі зобов`язання відповідачки перед позивачем виконані і відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 21.09.2022 відповідач ОСОБА_2 ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію про умови надання кредиту у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що стверджується наявністю на значеному документі електронного підпису одноразовим ідентифікатором М995131.
Того ж дня, 21.09.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою в електронній формі укладено договір № 5950320 про надання споживчого кредиту, на умовах, які повністю ідентичні тим умовам, які надані ОСОБА_1 кредитодавцем для ознайомлення до укладення кредитного договору у паспорті споживчого кредиту.
Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток "CreditPlus". Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.
Відповідачкою договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М995131 21.09.2022 року о 08:54:27.
Згідно з п. 1.2 кредитного договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором..
Сума кредиту (загальний розмір) складає: 15000 грн. Тип кредиту - кредит (п. 1.3 кредитного договору).
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п. 1.6 кредитного договору).
Строк кредиту 360 дні (день). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 дні. Детальні терміни(дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів) , що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.
Відповідно до п. 1.5 кредитного договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах. У п. 1.5.1 кредитного договору зазначено, що стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору сторонами узгоджено, що знижена процентна ставка становить 1,49% в день та застосовується у випадку, якщо Споживач до 06.10.2022 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
Відповідно до п. 1.7 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 57499,79% річних (п. 1.7.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 42129,01% річних (п. 1.7.2.).
Згідно з п. 1.8 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 122460,00 грн (п. 1.8.1); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 121340,63 грн (п. 1.8.2).
Згідно з п. 2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карти № НОМЕР_1 .
В силу п. 2.4 кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 договору.
Відповідно до графіку платежів (Додаток № 1 до договору) дата видачі кредиту 21.09.2022 сума кредиту за договором - 15000 грн, кількість платежів 24 кожні 15 календарні дні. Перший платіж – 3358,13 грн (проценти за користування кредитом), 22 платежі по 4477,50 грн. (проценти за користування кредитом), останній платіж 19477,50 грн., з яких 15000 грн - погашення суми кредиту, 4477,50 грн - проценти за користування кредитом. Графік платежів розрахований з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі, та підлягає перерахунку у випадку невиконання споживачем умов договору для отримання зниженої процентної ставки.
Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №2651 від 02.10.2023, що між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено договір про переказ грошових коштів №ФК-20/11/2019 від 28.11.2019, відповідно до даного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а саме 21.09.2022 було здійснено переказ коштів в сумі 15000 гривень на картку № НОМЕР_1 .
Як вбачається із довідки №20.1.0.0.0/7-260209/70818-БТ від 13.02.2026 наданої АТ КБ «Приват Банк» на запит суду, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 . Також направлено виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період з 21.09.2022 по 26.09.2022. Як вбачається із вказаної виписки по рахунку, 21.09.2022 року на картку № НОМЕР_2 було зараховано 15000 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №5950320 від 21.09.2022 про надання споживчого кредиту станом на 25.09.2023 заборгованість становить 37387,50 грн, яка складається з: 15000 грн заборгованість за кредитом, 22387,50 грн заборгованість за нарахованими процентами.
Із змісту указаного розрахунку видно, що відповідачка 06.10.2022, у строк визначений п. 1.5.2 кредитного договору та графіком платежів, виконала умови договору для отримання зниженої процентної ставки та сплатила суму процентів, передбачених графіком платежів у розмірі 3358,13 грн.
Також, із наявної у розрахунку заборгованості інформації видно, що позичальником було сплачено кошти в рахунок погашення заборгованості за відсотками у розмірі 16790,63 грн.
За наявними у розрахунку даними, починаючи з 07.10.2022 і до 03.02.2023 включно, нарахування відсотків здійснювалося кредитодавцем, починаючи з нульової відмітки, за стандартною процентною ставкою – 1,99 % в день, а саме по 298,50 грн в день. Тобто, фактично, заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом виникла в період з 07.10.2022 і до 03.02.2023 (дата до якої згідно розрахунку заборгованості нараховувалися відсотки за кредитним договором).
Отож, Суд критично оцінює доводи представника відповідачки про те, що відповідачкою погашено заборгованість за кредитним договором в повному обсязі, оскільки з виписки АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» (Монобанк) вбачаються сплати нею наступних платежів: 06.10.2022 р. платіж «CPlusA2Cm» на суму 3 358,13 грн.; 09.11.2022 р. платіж «CPlusA2Cm» на суму 2 149, 00 грн.; 11.11.2022 р. платіж «CPlusA2Cm» на суму 5 000,00 грн.; 13.11.2022 р. платіж «CPlusA2Cm» на суму 4 194,00 грн.; 20.11.2022 р. платіж «CPlusA2Cm» на суму 2 089,50 грн., загалом платежі на суму 16 790,63 грн., оскільки зазначені платежі було враховано в оплату відсотків за кредитним договором згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору, та відображено в розрахунку заборгованості, що долучено до позовної заяви.
Відповідно до Договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023, за боржником ОСОБА_1 зазначена заборгованість за кредитним договором в сумі 37387,50 грн., яка складається з наступного: 15000 грн. заборгованість за кредитом; 22387,50 грн. – заборгованість за процентами. 
До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зі змісту ч. 1 ст. 205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Правилами статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.
Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
За таких підстав суд вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства між Первісними кредиторами та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір.
Положеннями ч. 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 цієї статті).
Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В абз. 2 ч. 1 ст. 638 ЦК України зазначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 1056–1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь–який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, Суд не погоджується із наданим стороною позивача розрахунком заборгованості, зокрема, щодо нарахування відсотків за користування кредитом, з наступних підстав.
Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №5950320 від 21.09.2022, відповідачкою у строк, визначений пунктом 1.5.2 кредитного договору та графіком платежів, виконано умови для застосування зниженої процентної ставки, зокрема 06.10.2022 сплачено проценти у розмірі 3358,13 грн, що становить розмір першого платежу, визначеного графіком.
За таких обставин подальше нарахування процентів за користування кредитними коштами повинно здійснюватися за зниженою процентною ставкою, передбаченою пунктом 1.5.2 кредитного договору (1,493% в день), а не за стандартною ставкою 1,99 % на день, як це здійснювалося кредитодавцем при формуванні розрахунку заборгованості.
Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, де ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» просило стягнути заборгованість за кредитним договором за період з 21.09.2022 по 03.02.2023 (136 днів), що вбачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем.
Відповідно, сума нарахованих відсотків за користування кредитними коштами у визначений позивачем період розраховується за зниженою процентною ставкою та становить 30457,20 грн (15000 грн / 100 х 1,493 х 136).
Із урахуванням сплачених ОСОБА_1 коштів у сумі 16790,63 грн на погашення заборгованості за кредитним договором №5950320 від 21.09.2022, сума відсотків за користування кредитом, яка підлягає стягненню у даній справі, становить 13666,57 грн ( 30457,20 грн – 16790,63 грн).
Тому, Суд не приймає до уваги доводи представника відповідачки проте, що всі зобов`язання відповідачки перед позивачем виконані, оскільки на її думку відповідачкою повернуто кредитору в повному обсязі кошти, отримані як кредит у Товаристві з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (торгова марка «CreditPlus») 22.09.2022 року у розмірі 15 000 грн, а інші нарахування банк не вправі був здійснювати у відповідності до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, оскільки вказаний пункт передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Натомість, у даній справі позивачем нараховувались відсотки за користування кредитом, від сплати яких відповідачка не звільнена (доказів зворотного суду не надано). 
Тож, оскільки судом був підтверджений факт отримання відповідачем від позивача позики та порушення зобов`язання з її повернення, позовні вимоги слід задовольнити частково стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 28666,57 грн., з яких 15000 грн. основна сума боргу за тілом кредиту та 13666,57 грн. проценти за користування кредитом (30457,20 грн. (загальна сума нарахованих відсотків) – 16790,63 грн. (внесені Позичальником кошти)). В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.
Щодо розподілу судових витрат, Суд зазначає наступне.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 – 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Отож, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, а саме на 76,67%, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1857,25 грн. (2422,40/100%х76,67%) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7667 грн (10000/100%х76,67%), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 610, 612, 625, 634, 1048-1050, 1054, 1055, 1056-1, 1077, 1084 ЦК України, суд,
У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5950320 від 21.09.2022 в розмірі 28666,57 грн., з яких: 15000 грн. основна сума боргу за тілом кредиту та 13666,57 грн. проценти за користування кредитом.
В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1857,25 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» 7667 гривень витрат на правничу допомогу.
Копію рішення направити сторонам у справі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», адреса місця знаходження: бульвар Вацлава Гавела, 4, м.Київ, код ЄДРПОУ 443449019.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддя    	В. Л. Дзюбич