Єдиний унікальний номер: 378/68/26 
Провадження № 2/378/212/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року  Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді:    Скороход Т.  Н. 
за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ставище справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Споживчий центр» з посиланням на те, що 6 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір (оферти) № 06.03.2025-100000421, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000 грн., строком на 217 днів, дата повернення (виплати) кредиту — 08.10.2025, зі сплатою процентної ставки «Стандарт» в розмірі 1 % за 1 день користування кредитом; процентної ставки «Економ» в розмірі 0,5 % за 1 день користування кредитом; комісії пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 9 % від суми кредиту, що становить 270 грн.; комісії за обслуговування кредитної заборгованості — 270 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Неустойка 45 грн., нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 7 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено додатковий договір, відповідно до якого сторони погодили збільшити суму кредиту, у зв`язку з чим внесли наступні зміни до договору. Сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 4500 грн. і складається з усіх траншів, зазначених в договорі та в укладених сторонами додаткових договорах. За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 1500 грн.; дата надання/видачі кредиту (2-го траншу) — 07.03.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (2-го траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-87хх-хххх-6427. Днем надання кредиту (2-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк, на який надається кредит (а саме 2-й транш) — 216 днів з дати його надання. Крім того, відповідно до умов додаткового договору позичальник зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го траншу у розмірі 9% від суми 2-го траншу, що становить 135 грн. та комісію за обслуговування з дати укладення додаткового договору у розмірі 405 грн.. 18 травня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено додатковий договір, відповідно до якого сторони погодили збільшити суму кредиту, у зв`язку з чим внесли наступні зміни до договору. Сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 5500 грн. і складається з усіх траншів, зазначених в договорі та в укладених сторонами додаткових договорах. За даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 3-й транш у розмірі 1000 грн.; дата надання/видачі кредиту (3-го траншу) — 18.05.2025. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту (3-го траншу): перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-87хх-хххх-6427. Днем надання кредиту (3-го траншу) вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця. Строк, на який надається кредит (а саме 3-й транш) — 144 днів з дати його надання. Крім того, відповідно до умов додаткового договору позичальник зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 3-го траншу у розмірі 9% від суми 3-го траншу, що становить 90 грн. та комісію за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору у розмірі 495 грн.. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 9752,89 грн., в тому числі: 4780,35 грн. – по тілу кредиту; 2222,54 грн. – по відсотках; 2750 грн. - неустойки, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр».
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 9752,89 грн. та судові витрати.
Ухвалою судді Ставищенського районного суду Київської області від 2 лютого 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а. с. 48-49).
Представник позивача в судове засідання не прибув, ТОВ «Споживчий центр» про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 54-57, 80-81). Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с. 62-65), в якій просить позовні вимоги задовольнити повністю, справу розглядати без його участі. Щодо розміру процентів за кредитним договором зазначили, що процентна ставка за кредитним договором відповідає умовам Закону України «Про споживче кредитування», а загальні витрати за споживчим кредитом є співмірними, враховуючи строк кредитування. Жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, позивачем не здійснювалося. Щодо розрахунку заборгованості зазначили, що матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем. Відповідачем не надано свій контррозрахунок заборгованості. Оскільки ТОВ «Споживчий центр» не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак наданий суду позивачем розрахунок є належним та допустимим доказом заборгованості та її розміру у справі. Крім того, будь-яких претензій щодо невиконання позивачем свого обов`язку по наданню коштів протягом дії договору відповідач не заявляв. Щодо неустойки зазначили, що відповідно до п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» за договорами укладеними з 24.01.2024, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Оскільки кредитний договір з відповідачем був укладений 06.03.2025, тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною. Заперечили також проти застосування судом розстрочення виконання рішення, оскільки відповідачем не зазначено доказів на підтвердження наявності тяжкого захворювання самої відповідача чи члена її сім`ї, яке могло б об`єктивно перешкоджати виконанню судового рішення. Крім того, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо її реального матеріального стану, які б свідчили про істотне ускладнення або неможливість виконання судового рішення, у зв`язку з чим відповідні твердження є необґрунтованими та такими, що не підтверджені доказами відповідно до вимог ЦПК України. 
Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 82), сформувавши в системі «Електронний суд» направила до суду клопотання, в якому просить справу розглядати без її участі (а.с. 61 та відзив на позовну заяву (а.с. 58), в якому не погодилася із розміром неустойки, який вважає завищеним та неспівмірним із сумою основного боргу. Процентна ставка в розмірі 1% на день є надмірною та призводить до суттєвого збільшення боргу. Просить суд зменшити розмір неустойки, перевірити правильність нарахування відсотків та у разі задоволення позову, надати розстрочку виконання рішення суду, враховуючи, що її щомісячний дохід становить 7500 грн.. 
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, приходить до наступного.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
06.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 06.03.2025-100000421 (кредитної лінії) (а.с. 19-25).
Відповідно до заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) (а.с. 22-24) позичальнику надається кредит на наступних умовах: сума кредиту: 3000 грн.; строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту — 08.10.2025.
Відповідно до п. 6. заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) даного кредитного договору, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Пунктом 7. заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) даного кредитного договору погоджено, що процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Згідно п. 8. заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) даного кредитного договору, комісія пов`язана з наданням кредиту - 9 % від суми кредиту та дорівнює 360 гривень. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. 
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 270 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит (п. 9 заявки та відповіді).
Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає супровідних послуг (п. 11 заявки та відповіді). 
Пунктом 16. заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) даного кредитного договору погоджено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 2526,92%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 8460 грн.. Загальні витрати за споживчим кредитом 5460 грн..
За кожен день невиконання/неналежне виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 45 грн. (п. 17 заявки та відповіді).
Пунктом 18. заявки та відповіді встановлено, що розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 547,5%.
Згідно з п. 3.1. пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Пунктом 3.2. пропозиції встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-87хх-хххх-6427.
Згідно з п. 4.3. пропозиції днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. 
Відповідно до п. 6.1. пропозиції позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
Вказані пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка та відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), Інформаційне повідомлення позичальника (а.с. 19-25) підписані одноразовим ідентифікатором Е648 шляхом введення коду з смс-повідомлення, яке було відправлено на фінансовий телефон: 0685550694.
07.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с. 25зв. - 27).
Відповідно до примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с. 25зв.-27), сторони домовилися за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 4500 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (п. 1.1). 
Відповідно до п. 1.2 примірної пропозиції та примірної відповіді, за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 2-й транш у розмірі 1500 грн; дата надання/видачі кредиту (2 траншу) — 07.03.2025; спосіб надання: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-87хх-хххх-6427; строк на який надається кредит (а саме 2-й транш) -216 днів з дати його надання.
Сторони домовилися, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 2-го траншу (частини суми кредиту) - 9% від суми 2-го траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 135 грн., яка нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі траншу, сплачується згідно Графіку платежів (п. 1.3). 
Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 405 грн., починаючи з чергового періоду, наступного за першим черговим періодом. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується комісія за обслуговування, не змінюються даним додатковим договором, яка сплачується у чергові періоди NN 2-3. Грошова сума у розмірі різниці між комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді №1), у якому надається транш, встановленою до та з дати укладення даного додаткового договору, становить 135 грн., нараховується та обліковується в день укладення даного додаткового договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно графіку платежів, встановленого даним додатковим договором (п. 1.4).
Сторони домовилися за взаємною згодою з дати укладення даного додаткового договору викласти пункт договору, який встановлює розмір та порядок нарахування неустойки, в наступній редакції: «Неустойка: 67 грн. 50 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п. 1.7).
Відповідно до п. 2 примірної пропозиції та примірної відповіді, процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені договором, порядок їх нарахування не змінюється даним додатковим договором.
Інші умови договору, не змінені даним додатковим договором, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше і сторони підтверджують обов`язковість для себе (п. 3).
Вказані примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) підписані одноразовим ідентифікатором К456 шляхом введення коду з смс-повідомлення, яке було відправлено на фінансовий телефон: 0685550694.
18.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с. 27зв. - 29).
Відповідно до примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) (а.с. 27зв.-29), сторони домовилися за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, в зв`язку з чим внести наступні зміни до договору: сума кредиту з дати укладення даного додаткового договору становить 5500 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (п. 1.1). 
Відповідно до п. 1.2 примірної пропозиції та примірної відповіді, за даним додатковим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику 3-й транш у розмірі 1000 грн; дата надання/видачі кредиту (3 траншу) — 18.05.2025; спосіб надання: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-87хх-хххх-6427; строк на який надається кредит (а саме 3-й транш) - 144 днів з дати його надання.
Сторони домовилися, що позичальник відповідно до даного додаткового договору зобов`язаний сплатити комісію, пов`язану з наданням 3-го траншу (частини суми кредиту) - 9% від суми 3-го траншу (частини суми кредиту), що дорівнює 90 грн., яка нараховується кредитодавцем та обліковується в день видачі траншу, сплачується згідно Графіку платежів (п. 1.3). 
Комісія за обслуговування з дати укладення даного додаткового договору встановлюється у розмірі 495 грн., починаючи з комісії за обслуговування, яка сплачується у тому черговому (у черговому періоді № 3), у якому надається транш. Кількість і порядкові номери чергових періодів, у яких сплачується комісія за обслуговування, не змінюються даним додатковим договором, яка сплачується у чергові періоди NN 3-3. Грошова сума у розмірі різниці між комісією за обслуговування у черговому періоді (у черговому періоді № 3), у якому надається транш, встановленою до та з дати укладення даного додаткового договору, становить 90 грн., нараховується та обліковується в день укладення даного додаткового договору та сплачується у складі відповідного чергового платежу згідно графіку платежів, встановленого даним додатковим договором (п. 1.4).
Сторони домовилися за взаємною згодою з дати укладення даного додаткового договору викласти пункт договору, який встановлює розмір та порядок нарахування неустойки, в наступній редакції: «Неустойка: 71 грн. 71 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п. 1.7).
Відповідно до п. 2 примірної пропозиції та примірної відповіді, процентна ставка, проценти, комісія за надання, встановлені договором, порядок їх нарахування не змінюється даним додатковим договором.
Інші умови договору, не змінені даним додатковим договором, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше і сторони підтверджують обов`язковість для себе (п. 3).
Вказані примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) до кредитного договору (кредитної лінії) та примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) підписані одноразовим ідентифікатором К737 шляхом введення коду з смс-повідомлення, яке було відправлено на фінансовий телефон: 0685550694.
З копій повідомлень ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 16.01.2026 вбачається, що на підставі договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення», на номер картки НОМЕР_1 було успішно перераховано кошти, а саме: 06.03.2025 11:53:46 на суму 3000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua – 671868443, призначення платежу: видача за договором кредиту № 06.03.2025-100000421; 07.03.2025 20:51:51 на суму 1500 грн., номер транзакції в системі iPay.ua – 673457454, призначення платежу: видача за договором кредиту № 06.03.2025-100000421 та 18.05.2025 14:38:09 на суму 1000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua – 745112025, призначення платежу: видача за договором кредиту № 06.03.2025-100000421 (а.с. 30-34, 35-37).
Відповідно до копії розрахунку про стан заборгованості (а.с. 38-41) заборгованість за вказаним кредитним договором становить 9752,89 грн., з яких 4780,35 грн. — основний борг; 2222 грн. - заборгованість за відсотками; 2750 грн. — - неустойка.
Відповідачем на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором було здійснено 4 платежі на загальну суму 6997,86 грн., що підтверджується вказаним розрахунком заборгованості. 
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).
Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 у справі №757/40395/20-ц, від12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18.
Вищевказаний кредитний договір укладений ОСОБА_2 з ТОВ Споживчий центр» та додаткові договори до нього, підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вищевказаного кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ТОВ «Споживчий центр»  свої зобов`язання за кредитним договором виконало, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором платежів.
Згідно ч. 1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем на підставі договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 перераховано відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 5500 грн., що підтверджується копіями договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 та повідомлень ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 16.01.2026 (а.с. 30-34, 35-37).
Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву не заперечила факту укладення кредитного договору та отримання коштів у загальному розмірі 5500 грн.. 
Як зазначив в позовній заяві позивач, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви відповідно до копії розрахунку має заборгованість у розмірі 9752,89 грн., з яких 4780,35 грн. — основний борг; 2222,54 грн. - заборгованість за відсотками та 2750 грн. - неустойка. 
Суд враховує, що такий розрахунок не спростовано відповідачем, та нею не надано суду свій контррозрахунок на суму боргу.
Щодо правильності нарахування процентів у розмірі 1% суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%.
Згідно з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).
Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно з карткою документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили 24 грудня 2023 року.
Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %.
Національним банком України у листі від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів.
Так, у пункті 2 вказаного листа щодо максимального розміру денної процентної ставки Національним банком України роз`яснено, що «відповідно до пункту 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20.08.2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
На підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто з 21.08.2024, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%.
Вказаний кредитний договір укладений 06.03.2025, тобто після 21.08.2024, тому процентна ставка, погоджена сторонами в розмірі 1%, не перевищує максимального розміру денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону «Про споживче кредитування», тому є правомірною. Крім того, проценти за вказаним кредитним договором нараховані в межах строку дії договору.
Відповідач у відзиві на позовну заяву також не погодилася із розміром неустойки, який вважає завищеним та неспівмірним із сумою основного боргу. 
Щодо стягнення неустойки в розмірі 2750 грн. суд зазначає наступне.
Кредитним договором № 06.03.2025-100000421 (кредитної лінії) від 06.03.2025, та додатковими договорами до кредитного договору від 07.03.2025 та від 18.05.2025 передбачено, що неустойка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Оскільки, даний договір та додаткові договори до нього були підписані сторонами, в законному порядку визнані нікчемними не були, зокрема окремі пункти договору та додаткових договорів щодо неустойки за неналежне виконання кредитних зобов`язань, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки.
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід задовольнити, стягнувши із відповідача заборгованість у розмірі 9752,89 грн., з яких 4780,35 грн. — основний борг; 2222,54 грн. - заборгованість за відсотками та 2750 грн. — неустойка.
Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суд зазначає наступне.
За змістом ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно з ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України).
Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Тлумачення положень ст. 435 ЦПК України дійсно свідчить про те, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.
Окрім того, під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.
Оскільки матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення виконання рішення суду, - тому суд вважає, що в задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору. 
Керуючись ст. ст. 525, 526, 551, 638, 1049, 1050 ч. 2, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 06.03.2025-100000421 (кредитної лінії) від 06.03.2025 в розмірі 9752 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 89 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: 01032, м. Київ вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ: 37356833).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Повне рішення складено 6 квітня 2026 року.

Суддя        Т.  Н.  Скороход