Справа № 523/3301/26
Провадження №2/523/3748/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Бокова О.М.,
за участі секретаря судового засідання Шаріпової Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 ича про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
Представник АТ «ТАСКОМБАНК» Рудницький Ю.І. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 04.10.2023 року відповідач уклав з АТ «ТАСКОМБАНК», Кредитний договір № 021/22346238-VR про надання кредиту. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком платежів погашення кредиту. Відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цими договорами та додатковими договорами. У випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, позичальник зобов`язався достроково погасити кредит та інші нарахування.
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитних договорах, що підтверджується відповідною випискою. Отже, позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Факт надання кредитних коштів підтверджується випискою по особовому рахунку, що додається до позовної заяви. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 30.09.2025 року загальна заборгованість за кредитним договором № 021/22346238-VR складає 63700,61 грн., зокрема: прострочена заборгованість по основному боргу 33884 грн. та прострочена заборгованість по процентах 29816,61 грн.
З урахуванням викладеного, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 
на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № 021/22346238-VR від 04.10.2023 року у розмірі 63700,61 грн. та суму сплаченого судового збору.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 17.02.2026 року вищевказану справу прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без виклику сторін за наявними матеріалами справи.
23.02.2026 року відповідач надав відзив на позов, згідно якого вказав, що факт укладення кредитного договору не заперечує, якщо судом буде встановлено, що розрахунок є арифметично вірним та відповідає умовам договору, по суті заявлених вимог не заперечує, просить розглянути справу без його участі, а у разі задоволення позову- розстрочити його виконання строком на 15 місяців із щомісячним платежем по 4500 грн.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 2234590, Заяви-договору про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» № 2539312, 04.10.2023 року ОСОБА_1 уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» Кредитний договір № 021/22346238-VR про надання кредиту в розмірі 50000 грн. строком до 03.10.2025 року.
Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язавався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком платежів погашення кредиту. 
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «ОТП БАНК» виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши 04.10.2023 року відповідачу у розпорядження кредитні кошти в сумі 50 000 грн. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача та не спростовується самим відповідачем.
Всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит та належні до сплати відсотки в строки, передбачені кредитним договором. Вже в лютому 2024 року у ОСОБА_1 виникло прострочення зі сплати кредитних коштів.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із вимогами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У відповідності до вимог ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно із ст. 1056-1 ч.1, 2 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, судом встановлено, що у відповідача за кредитним договором № № 021/22346238-VR від 04.10.2023 року існують невиконані зобов`язання. 
Згідно долученого до позовної заяви розрахунку, загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 30.09.2025 року складає 63700,61 грн., зокрема: строкова заборгованість по основному боргу - 0 грн; прострочена заборгованість по основному боргу - 33884 грн.; строкова заборгованість по процентах - 0 грн; прострочена заборгованість по процентах - 29816,61 грн.; строкова заборгованість по комісії - 0 грн; прострочена заборгованість по комісії – 0 грн. Після 03.10.2025 року відсотки за користування кредитом позивачем не нараховувалися. 
За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання не є припиненими.
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно частин 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором.
Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.
При укладенні кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.
Суд не вирішує клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду, оскільки наявність у боржника інших невиконаних кредитних зобов`язань без надання інформації про його доходи не може свідчити про важкий матеріальний стан, а заявлений ОСОБА_1 строк відстрочки перевищує один рік. 
Разом з тим, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу, що в силу вимог ст. 435 ч.1, 3,5 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Таким чином, за умов дотримання вищевказаного, ОСОБА_1 може звернутися до суду в порядку ст. 435 ЦПК України з заявою про відстрочення, розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду.
Таким чином, з урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що внаслідок неналежного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у відповідача утворилась заборгованість, в зв`язку з чим позовні вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 2422,40 гривень.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 549, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443) заборгованість за кредитним договором № 021/22346238-VRвід 04.10.2023 року у розмірі 63700 (шістдесят три тисячі сімсот) гривень 61 копійка. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ 09806443) понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повне судове рішення складено 26.03.2026 року.

Суддя          О.М.Боков