ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року		Справа № 912/111/26	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.
при секретарі судового засідання Філіповій А.Г.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №912/111/26 від 22.01.2026
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (далі - ТОВ "АГРО ЕКСПЕРТ"), код ЄДР 32010004, вул. Каштанова, буд. 54, м. Кагарлик, Кагарлицький р-н, Київська область, 09200
до відповідача: Фермерського господарства "Колібрі Агро" (далі - ФГ "КОЛІБРІ АГРО"), код ЄДР 45040944, вул. Набережна, буд. 67, смт Онуфріївка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28100
про стягнення 1 037 239,44 грн
ПРЕДСТАВНИКИ:
від позивача - участі не брали;
від відповідача - участі не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ТОВ "Агро Експерт" до ФГ "Колібрі Агро" з вимогами:
1. прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;
2. стягнути з фермерського господарства "КОЛІБРІ АГРО" (ідентифікаційний код 45040944; Україна, 28100, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, селище міського типу Онуфріївка, вул. Набережна, будинок 67) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКСПЕРТ" (ідентифікаційний код 32010004; 09201, Київська обл., Кагарлицький район, місто Кагарлик, вул. Каштанова, буд. 54) загальну суму заборгованості в розмірі 1 037 239,44 грн., в т.ч.: 745 384 (сімсот сорок п`ять тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 21 коп. - заборгованості; 17 446 (сімнадцять тисяч чотириста сорок шість) грн. 68 коп. - інфляційних нарахувань; 11 422 (одинадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 99 коп. - 3% річних; 118 037 (сто вісімнадцять тисяч тридцять сім) грн. 52 коп. - подвійна облікова ставка НБУ; 111 694 (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн. 18 коп. - 3% від вартості несплаченого товару за кожен місяць прострочення; 33 253 (тридцять три тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 86 коп. - штраф 10%.
1. стягнути з фермерського господарства "КОЛІБРІ АГРО" (ідентифікаційний код 45040944; Україна, 28100, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, селище міського типу Онуфріївка, вул. Набережна, будинок 67) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЕКСПЕРТ" (ідентифікаційний код 32010004; 09201, Київська обл., Кагарлицький район, місто Кагарлик, вул. Каштанова, будинок 54) 15 558 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 59 коп. сплаченого судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за Договором поставки №АЕ-1484-1604/25 від 16.04.2025 в частині здійснення оплат.
Ухвалою від 22.01.2026 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/111/26, ухвалив справу №912/111/26 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 19.02.2026 - 12:30, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
04.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" в межах строку, встановленого судом, від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №б/н від 04.02.2026 з вимогою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (далі - ТОВ "АГРО ЕКСПЕРТ"), код ЄДР 32010004, вул. Каштанова, буд. 54, м. Кагарлик, Кагарлицький р-н, Київська область, 09200 до відповідача: Фермерського господарства "Колібрі Агро" (далі - ФГ "КОЛІБРІ АГРО"), вул. Набережна, буд. 67, смт Онуфріївка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28100 про стягнення 17 446 (сімнадцять тисяч чотириста сорок шість) грн. 68 коп. – інфляційних нарахувань; 11 422 (одинадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 99 коп. – 3% річних; 118 037 (сто вісімнадцять тисяч тридцять сім) грн. 52 коп. – подвійна облікова ставка НБУ; 111 694 (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн. 18 коп. – 3% від вартості несплаченого товару за кожен місяць прострочення 33 253 (тридцять три тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 86 коп. – штраф 10%. відмовити.
В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення 17 446 (сімнадцять тисяч чотириста сорок шість) грн. 68 коп. – інфляційних нарахувань; 11 422 (одинадцять тисяч чотириста двадцять дві) грн. 99 коп. – 3% річних; 118 037 (сто вісімнадцять тисяч тридцять сім) грн. 52 коп. – подвійна облікова ставка НБУ; 111 694 (сто одинадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн. 18 коп. – 3% від вартості несплаченого товару за кожен місяць прострочення 33 253 (тридцять три тисячі двісті п`ятдесят три) грн. 86 коп. – штраф 10%.
Разом з тим, виходячи з інтересів обох сторін, просить урахувати складне фінансове становище відповідача через утрати ринків збуту товарів після введення військового стану через агресію російської федерації проти України, а також суму основного боргу та строк прострочення, які є незначними, і, що порушенням відповідачем договірних зобов`язань не завдано позивачу збитків.
Сторони домовились, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором становить 3 роки.
Водночас беручи до уваги, що ФГ "Колібрі Агро" є сільськогосподарським виробником, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових, насіння олійних культур (згідно з даними внесеними до ЄДРПОУ), у той час як за спірним договором поставлялись саме засоби для захисту рослин, за поставку яких відповідач на момент звернення до суду здійснював розрахування вважає за можливе, в умовах дії воєнного стану, клопотати зменшити розмір неустойки (пені).
Вирішуючи питання щодо зменшення пені, просить врахувати, що даний випадок є винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу:
1) ступінь виконання зобов`язання боржником: на момент звернення до суду з цим позовом відповідач повністю розрахувався за отриманий товар;
2) відповідач є аграрієм, основний вид діяльності якого (за кодом 01.11.) вирощування зернових, культур (крім рису), бобових культур та насіння олійних культур, та провадить господарську діяльність в умовах воєнного стану;
3) відсутність (недоведеність) негативних наслідків порушення зобов`язання для кредитора та отримання останнім компенсаційних виплат за рахунок присудження до стягнення.
06.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача в межах строку, встановленого судом, надійшла відповідь на відзив №б/н від 06.02.2026 з вимогами:
1. Відзив ФГ "Колібрі Агро" залишити без задоволення.
2. Позовні вимоги ТОВ "Агро Експерт" задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування відповіді на відзив зазначено таке.
Твердження відповідача про те, що "на момент звернення до суду відповідач повністю розрахувався за отриманий товар", не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.
Станом на день подання позову та станом на день подання відзиву відповідачем сплачено лише 495 346,88 грн, що підтверджується платіжними інструкціями. Заборгованість за поставлений товар залишається несплаченою, а отже порушення грошового зобов`язання є триваючим.
Посилання відповідача на складне фінансове становище та введення воєнного стану не підтверджені жодними належними доказами. Відповідач не довів існування причинно-наслідкового зв`язку між введенням воєнного стану та неможливістю виконання саме грошового зобов`язання.
Інфляційні втрати та 3% річних передбачені частиною другою статті 625 ЦК України та мають компенсаційний характер. Вони не є неустойкою (штрафом, пенею), зазначеною у ст. 549 ЦК України.
Розмір пені та штрафу прямо передбачений умовами договору, які були добровільно погоджені сторонами. Відповідач є суб`єктом господарювання та усвідомлював правові наслідки порушення строків оплати товару. Оскільки станом на день подання відзиву, основне грошове зобов`язання не виконано, підстави для зменшення розміру неустойки відсутні, а її нарахування є правомірним та обґрунтованим.
Наведені відповідачем правові позиції Верховного Суду стосуються випадків, коли боржник виконав основне зобов`язання або довів наявність виняткових обставин. У даному ж випадку відповідач не лише не довів наявність таких обставин, але й продовжує порушувати грошове зобов`язання.
18.02.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" надійшла заява №б/н від 18.02.2026 позивача розглянути справу без участі представника позивача на підставі поданих письмових доказів та матеріалів справи. Здійснити розгляд та ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Ухвалою від 19.06.2026 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.03.2026 - 12:00 год.
18.03.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання №б/н від 18.03.2026 про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Протокольною ухвалою від 19.03.2026 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) оголошено перерву в судовому засіданні до 09.04.2026 о 14:30 год.
09.04.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява №б/н від 09.04.2026 про розгляд справи без участі з вимогами:
1. Розглянути справу без участі представника позивача на підставі поданих письмових доказів та матеріалів справи.
2. Здійснити розгляд та ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Протокольною ухвалою від 09.04.2026, на підставі ст. 216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 16.04.2026 о 16:00 год.
15.04.2026 до господарського суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява №б/н від 15.04.2026 про розгляд справи без участі з вимогами:
1. Розглянути справу без участі представника позивача на підставі поданих письмових доказів та матеріалів справи.
2. Здійснити розгляд та ухвалити рішення на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив такі обставини.
16.04.2025 ТОВ "АГРО ЕКСПЕРТ" (Постачальник) та ФГ "КОЛІБРІ АГРО" (Покупець) укладено договір поставки №АЕ-1484-1604/25 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1.-1.2. якого Постачальник приймає на себе зобов`язання поставляти і передавати у власність Покупця Товар (партію товару), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатків до нього. Товаром за цим Договором є насіння та/або засоби захисту рослин, а також інший асортимент, який буде визначатися в Додатках – Специфікаціях до цього Договору.
Кількість, одиниці виміру, асортимент, упаковка, ціна, вартість товару (партії товару), що поставлятиметься Постачальником в адресу Покупця, умови його поставки, прийняття та оплати визначаються у Додатках - Специфікаціях на кожну партію товару, що є невід`ємними частинами даного Договору. (п. 1.3. Договору)
Згідно з п. 2.1. Договору ціни товарів визначаються у Додатках-Специфікаціях. Ціна Товарів включає вартість тари, пакування й маркування, а також податок на додану вартість, що нараховується згідно із законодавством України.
Відповідно до п. 3.1. Договору основні умови оплати Товару (форма, розміри та строки оплати) визначаються Додатками - Специфікаціями до Договору з урахуванням положень, визначених цим розділом Договору, та можуть передбачати як повну або часткову передплату за партію Товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок Постачальника до фактичного відвантаження Товару, так і оплату за партію Товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок Постачальника після фактичного відвантаження товару, що зазначається у Додатках-Специфікаціях.
Зобов`язання з оплати грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок Постачальника вважатимуться виконаними Покупцем належним чином в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. При цьому призначення платежу у банківському переказі, крім обов`язкових реквізитів, має містити посилання на рахунок-фактуру та реквізити цього Договору - номер та дату. (п. 3.3. Договору)
Відповідно до п. 4.4. Договору після підтвердження Замовлення та підписання Сторонами Специфікації Постачальник, на вимогу Покупця, зобов`язаний виставити Покупцеві рахунок на попередню оплату Партії Товару згідно з умовами відповідного Додатку-Специфікації, а Покупець зобов`язаний оплатити цей рахунок та отримати Партію Товару у погоджені Сторонами терміни. У випадку нездійснення попередньої оплати чи неотримання Товару Покупцем у такі строки, домовленість Сторін про поставку такої Партії Товару Вважатиметься розірваною, а виставлений рахунок недійсним, якщо сторони не досягнуть домовленості про інші строки поставки Товару або повернення попередньої оплати.
Зобов`язання Постачальника з поставки Товару Покупцю вважається виконаним, а право власності на Товар переходить до Покупця з моменту передачі йому Товару та підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної на цей Товар. (п. 4.5. Договору)
Згідно з п. 5.1.-5.2. Договору приймання Товару покупцем за кількістю підтверджується належними чином оформленою видатковою накладною. Після приймання Товару за кількістю, претензії Покупця щодо кількості, пакування (крім претензій щодо нестач Товару всередині упаковки або тари) чи зовнішнього вигляду Товару не приймаються. Покупець зобов`язується після прийняття Товару (партії Товарів) підписати видаткову накладну та передати її Постачальнику, та або направити засобами поштового зв`язку на адресу Постачальника не пізніше 2-х банківських днів.
Відповідно до п. 7.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та/або чинним законодавством України.
Згідно з п. 7.2. Договору при порушенні строків оплати поставленого Товару, які визначені Додатками-Специфікаціями, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочки, від вартості несплаченого Товару, за кожен день прострочки платежів.
Відповідно до п. 7.3. Договору у разі порушення строків оплати поставленого Товару, які визначені Додатками-Специфікаціями понад 30 календарних днів, Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 10% від вартості поставленого та несплаченого Товару.
Згідно з п. 7.4. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення сплати вартості Товару в строк визначений в Додатку-Специфікації понад 30 днів, Покупець додатково сплачує Постачальнику 3 (три) % від вартості несплаченого Товару за кожен місяць прострочення, з метою компенсації фінансових втрат Постачальника. Даний пункт не виключає відповідальності передбаченої пунктом 7.3. Договору.
Відповідно до п. 13.1.-13.2. Договору Договір набуває чинності з моменту його підписання та завірення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2025 р. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від обов`язку погашення своїх грошових зобов`язань та відповідальності за порушення умов цього Договору.
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.
Також, 16.04.2025 Сторонами укладено додаток – специфікацію №1 від 16 квітня 2025 року до Договору поставки №АЕ-1484-1604/25 від 16 квітня 2025 року (далі - Специфікація) на суму 1 240 731,10 грн. з ПДВ.
Згідно з п. 5. Специфікації оплата здійснюється у наступному порядку:
20% від вартості Товару, що становить 248 146,22 (Двісті сорок вісім тисяч сто сорок шість гривень 22 копійки) сплачується Покупцем до 18 квітня 2025 року; 
80% від вартості Товару, що становить 992 584,88 (Дев`ятсот дев`яносто дві тисячі п`ятсот вісімдесят чотири гривні 88 копійок) сплачується Покупцем до 15 серпня 2025 року.
Відповідно до п. 8. Специфікації Додаток-Специфікація набуває чинності з дати його підписання обома Сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.
За твердженням позивача ним поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 240 731,10 грн з ПДВ.
За отриманий товар відповідачем перераховано на поточний рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 495 346,88 грн з ПДВ; ПДВ – 82 557,81 грн.; сума без ПДВ – 412 789,07 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, а саме: №183 від 18.04.2025 на загальну суму 248 146,22 грн з ПДВ; №294 від 19.11.2025 на загальну суму 97 200,66 грн з ПДВ; №299 від 28.11.2025 на загальну суму 100 000,00 грн з ПДВ; №308 від 10.12.2025 на загальну суму 50 000,00 грн з ПДВ.
Як наслідок, відповідачем станом на 14.01.2026 не перераховано грошові кошти за отриманий товар на загальну суму 745 384,21 грн.
З врахуванням приписів ПК України, позивачем виписані податкові накладні: №1156 від 18.04.2025 на суму 248 146,22 грн. з ПДВ, в т.ч. ПДВ 41 357,70 грн.; №1871 від 25.04.2025 на суму 992 584,88 грн з ПДВ, в т.ч. ПДВ 165 430,82 грн.
Крім того, позивачем нараховано інфляційні нарахування в сумі 17 446,68 грн, 3 проценти річних в сумі 11 422,99 грн, пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочення в сумі 118 037,52 грн, 3% від вартості несплаченого товару за кожен місяць прострочення в сумі 111 694,18 грн, штраф у розмірі 10% від вартості поставленого та несплаченого товару в сумі 33 253,86 грн.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 ст. 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, за правилами ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України)
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)
На підставі укладеного Договору між сторонами виникли правовідносини поставки (купівлі-продажу), в силу яких ТОВ "АГРО ЕКСПЕРТ" зобов`язалось передати у власність товар, а ФГ "КОЛІБРІ АГРО" - прийняти та оплатити цей товар на умовах Договору.
Позивач поставив на адресу відповідача Товар в сумі 1 240 731,10 грн, що підтверджується видатковою накладною №4039 від 25.04.2025.
Як встановлено, порядок розрахунку за товар визначено у Специфікації до Договору.
Згідно з п. 5. Специфікації оплата здійснюється у наступному порядку:
20% від вартості Товару, що становить 248 146,22 (Двісті сорок вісім тисяч сто сорок шість гривень 22 копійки) сплачується Покупцем до 18 квітня 2025 року; 
80% від вартості Товару, що становить 992 584,88 (Дев`ятсот дев`яносто дві тисячі п`ятсот вісімдесят чотири гривні 88 копійок) сплачується Покупцем до 15 серпня 2025 року.
Обов`язок відповідача, як покупця, оплатити отриманий товар є законодавчо визначеним та документально підтвердженим з огляду на фактичне отримання відповідного товару.
Відповідач частково розрахувався за отриманий товар, а саме сплатив 495 346,88 грн:
- 18.04.2025 - 248 146,22 грн;
- 19.11.2025 - 97 200,66 грн;
- 28.11.2025 - 100 000,00 грн;
- 10.12.2025 - 50 000,00 грн.
Отже, заборгованість на час звернення до суду з позовом становить 745 384,22 грн.
З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги в частині розміру основного боргу не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, строк виконання зобов`язання за Договором є таким, що настав, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 745 384,22 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п. 7.2. Договору при порушенні строків оплати поставленого Товару, які визначені Додатками-Специфікаціями, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочки, від вартості несплаченого Товару, за кожен день прострочки платежів.
Відповідно до п. 7.3. Договору у разі порушення строків оплати поставленого Товару, які визначені Додатками-Специфікаціями понад 30 календарних днів, Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 10% від вартості поставленого та несплаченого Товару.
Згідно з п. 7.4. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення сплати вартості Товару в строк визначений в Додатку-Специфікації понад 30 днів, Покупець додатково сплачує Постачальнику 3 (три) % від вартості несплаченого Товару за кожен місяць прострочення, з метою компенсації фінансових втрат Постачальника. Даний пункт не виключає відповідальності передбаченої пунктом 7.3. Договору.
Позивачем нараховано інфляційні нарахування в сумі 17 446,68 грн, 3 проценти річних в сумі 11 422,99 грн, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, чинної на момент прострочення в сумі 118 037,52 грн, 3% від вартості несплаченого товару за кожен місяць прострочення в сумі 111 694,18 грн, штраф у розмірі 10% від вартості поставленого та несплаченого товару в сумі 33 253,86 грн.
Перевіривши правильність нарахування пені та3% річних, суд дійшов висновку, що розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування 3% та пені.
Таким чином, господарський суд проводить власний розрахунок пені та 3% річних у межах періодів, визначених позивачем:
За перерахунком суду 3% річних складають:
з 16.08.2025 до 18.11.2025 на суму боргу 992 584,88 грн - 7 750,32 грн;
з 19.11.2025 до 27.11.2025 на суму боргу 895 384,22 грн - 662,34 грн;
з 28.11.2025 до 09.12.2025 на суму боргу 795 384,22 грн - 784,49 грн;
з 10.12.2025 до 14.01.2026 на суму боргу 745 384,22 грн - 2 205,52 грн.
Всього: 11 402,67 грн.
За перерахунком суду розмір пені складає:
з 16.08.2025 до 18.11.2025 на суму боргу 992 584,88 грн - 80 086,64 грн;
з 19.11.2025 до 27.11.2025 на суму боргу 895 384,22 грн - 6 844,17 грн;
з 28.11.2025 до 09.12.2025 на суму боргу 795 384,22 грн - 8 106,38 грн;
з 10.12.2025 до 14.01.2026 на суму боргу 745 384,22 грн - 22 790,38 грн.
Всього: 117 827,57 грн.
Розмір інфляційних втрат розрахований позивачем вірно та становить 17 446,68 грн.
Щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою ст. 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Вказаного висновку дотримується Верховний Суд, у тому числі в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.
Таким чином, є правомірним нарахування позивачем пені і штрафу за період прострочення відповідачем виконання зобов`язання.
За перерахунком суду розмір штрафу - 10% від суми поставленого та не сплаченого Товару (п. 7.3. Договору) становить 992 584,88 грн (992 584,88 грн * 10% = 99 258,49 грн).
Однак, за розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві, розмір такого штрафу становить 33 253,86 грн.
Нормативне визначення принципу диспозитивності надає право учаснику справи вільно розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ч. 2 ст. 14 ГПК України.
При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 ГПК України).
З врахуванням вищенаведеного, розмір штрафу, що підлягає стягненню складає 33 253,86 грн (у межах заявлених позивачем вимог).

Щодо вимоги позивача про стягнення 111 694,18 грн - 3% від вартості несплаченого товару за кожен місяць прострочення, господарський суд зазначає таке.
Пунктом 7.4. Договору передбачена відповідальність за прострочення сплати вартості Товару в строк визначений в Додатку-Специфікації понад 30 днів - 3% від вартості несплаченого Товару за кожен місяць прострочення, даний пункт не виключає відповідальності передбаченої п. 7.3. Договору.
Зміст наведених положень Договору свідчить, що позивач фактично застосовує подвійну відповідальність одного й того ж самого виду (штраф), за одне й те саме порушення - порушення строків оплати Товару (п. 7.3. та 7.4. Договору).
Частиною 1 ст. 62 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19 зазначено наступне: "...Одночасне стягнення штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 10 календарних днів та штрафу за прострочення виконання зобов`язання на строк понад 30 календарних днів є подвійним стягненням штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду....
Гарантована ст. 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.".
Отже вимоги щодо одночасного стягнення з відповідача однакових за своєю суттю штрафних санкцій (неустойок) за одне й те саме правопорушення суперечать положенням ч. 1 ст. 62 Конституції України.
Таким чином, у вимозі про стягнення 111 694,18 грн на підставі п. 7.4. Договору слід відмовити.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, викладеного у відзиві на позов, господарський суд зазначає таке.
Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Господарський суд враховує, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, зокрема, з власної ініціативи може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду 15.02.2023 у справі №920/437/22, від 13.07.2022 у справі №925/577/21, від 28.06.2022 у справі №902/653/21, від 30.03.2021 у справі №902/538/18).
При цьому, ні у наведених правових нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а не обов`язком, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Право суду щодо зменшення розміру пені має реалізовуватись з огляду на конкретні обставини справи та з урахуванням наявних у ній доказів (аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19).
У постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №922/2141/21 міститься висновок, що, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.
Господарський суд зауважує, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №905/1742/18; від 14.07.2021 у справі №916/878/20 та інші).
Стаття 86 ГПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Також суд зазначає, що встановлення конкретного розміру зменшення за умов наявності підстав для його застосування, є дискреційним повноваженням суду, який застосовує таке зменшення. Діюче законодавство не містить норми, яка б визначала конкретну формулу для визначення розміру відсотку зменшення, що зумовлює використання судом загальних принципів, визначених, зокрема, у ст. 2 ГПК України, а також загальних засад цивільного законодавства, закріплених у ст. 3 ЦК України, серед яких, зокрема справедливість, добросовісність та розумність.
Господарський суд враховує інтереси позивача та приймає до уваги, що позивач мав правомірні очікування оплати отриманого товару у повному обсязі та у строки, узгоджені сторонами.
Нарахована позивачем пеня базується на умовах договору, які в силу закону є обов`язковими для виконання, у тому числі для відповідача. Укладаючи вказаний договір, відповідач усвідомлював всі ризики та свідомо, з доброї волі, погодився на його умови, в тому числі і щодо нарахування пені.
Здійснюючи господарську діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.
Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує свого зобов`язання щодо сплати грошових коштів.
Разом з тим, виходячи з інтересів обох сторін, просить урахувати складне фінансове становище відповідача через утрати ринків збуту товарів після введення військового стану через агресію російської федерації проти України, а також суму основного боргу та строк прострочення, які є незначними, і, що порушенням відповідачем договірних зобов`язань не завдано позивачу збитків.
Вирішуючи питання щодо зменшення пені, відповідач просить врахувати, що даний випадок є винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу:
1) ступінь виконання зобов`язання боржником: на момент звернення до суду з цим позовом відповідач повністю розрахувався за отриманий товар;
2) відповідач є аграрієм, основний вид діяльності якого (за кодом 01.11.) вирощування зернових, культур (крім рису), бобових культур та насіння олійних культур, та провадить господарську діяльність в умовах воєнного стану;
3) відсутність (недоведеність) негативних наслідків порушення зобов`язання для кредитора та отримання останнім компенсаційних виплат за рахунок присудження до стягнення.
Під винятковістю слід розуміти такі обставини, які дозволяють суду при обов`язковому застосуванні штрафних санкцій, передбачених договором або законом, їх зменшити, а не в будь-якому випадку, в разі подання стороною у справі клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.
Також, слід зауважити, що штрафні санкції за своєю природою є засобами стимулювання боржника належним чином виконати свій обов`язок, а не покласти на нього додатковий, тому слід розуміти, що передбачені законом санкції будуть застосовані в разі порушення зобов`язань, а їх зменшення скоріше є виключенням.
Твердження відповідача про те, що "на момент звернення до суду відповідач повністю розрахувався за отриманий товар", не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, оскільки заборгованість за поставлений товар залишається несплаченою на час вирішення справи.
Посилання відповідача на складне фінансове становище та введення воєнного стану не підтверджені жодними належними доказами. Відповідач не довів існування причинно-наслідкового зв`язку між введенням воєнного стану та неможливістю виконання саме грошового зобов`язання.
Водночас, суд звертає увагу, що сторони знаходяться в рівних економічних умовах і штрафні санкції є співрозмірними порівняно з допущеним відповідачем порушенням та його тривалістю.
При цьому повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України відбулось 24.02.2022, а товар був поставлений відповідачу 25.04.2025, тобто після спливу 3-х років з дня повномасштабного вторгнення.
При вирішенні питання про можливість зменшення нарахованого позивачем розміру пені, судом враховується, що таке нарахування є співрозмірним сумі заборгованості, оскільки становить 15,81% (пеня) та 4,46% (штраф) від суми основної заборгованості.
Інфляційні втрати та 3% річних передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України та мають компенсаційний характер. Вони не є неустойкою (штрафом, пенею), зазначеною у ст. 549 ЦК України. Вказані нарахування підлягають стягненню незалежно від вини боржника, наявності збитків та не можуть бути зменшені судом, що неодноразово підтверджувалось правовими позиціями Верховного Суду (Постанова КГС ВС від 27.02.2019 у справі №910/9765/18; від 10.04.2018 у справі №910/10156/17; від 19.06.2018 у справі №910/22702/16).
Відповідно, на переконання суду, вищезазначені обставини не свідчать про добросовісність відповідача під час виконання зобов`язань за таким договором.
Враховуючи наведене, з огляду на те, відповідачем допущено прострочення виконання своїх зобов`язань, розмір санкцій не є значним, господарський суд не вбачає підстав для зменшення суми пені, а тому в задоволенні клопотання про зменшення пені слід відмовити.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 925 314,99 грн, а саме: 745 384,21 грн - основного боргу, 17 446,68 грн - інфляційних нарахувань, 11 402,67 грн - 3% річних, 117 827,57 грн - пені, 33 253,86 грн - штрафу 10%.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 15 558,59 грн.
Під час визначення розміру судового збору суд враховує, що за правилами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи, що позовна заява у даній справі подана в електронній формі через систему "Електронний суд", судовий збір підлягав до сплати з урахуванням коефіцієнту 0,8 та становить 12 446,87 грн (15 558,59 грн. х 0,8 = 12 446,87 грн).
При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що він має право звернутися до суду з клопотанням про повернення надлишково сплаченого судового збору в порядку, передбаченому ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
Інших судових витрат сторонами не заявлялось.
Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Фермерського господарства "Колібрі Агро" (код ЄДР 45040944, вул. Набережна, буд. 67, смт Онуфріївка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (код ЄДР 32010004, вул. Каштанова, буд. 54, м. Кагарлик, Кагарлицький р-н, Київська область, 09200) заборгованість у розмірі 925 314,99 грн, а саме: 745 384,21 грн - основного боргу, 17 446,68 грн - інфляційних нарахувань, 11 402,67 грн - 3% річних, 117 827,57 грн - пені, 33 253,86 грн - штрафу 10%, а також 11 103,78 грн судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 17.04.2026.

Суддя Н.М. Коваленко 

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.