запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/359/26	Головуючий у 1-й інстанції Сакоян Д.І.	
Єдиний унікальний №317/5050/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року    м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , захисника Тихоліза С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає у АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 04.10.2025 року о 23 год. 26 хв. по вул.Миру, 1 у с.Володимирівське, Запорізького району, Запорізької області водій  ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.  
ОСОБА_1 визнано винною за ч.1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто судовий збір.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати зазначену постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги мотивувала тим, що вона дійсно керувала транспортним засобом в зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення день та час, оскільки існувала загроза її життю від чоловіка. Вона лише від`їхала від свого помешкання, керувати надалі автомобілем та порушувати ПДР вона не планувала. 
Відеозапис є неналежним та недопустимим доказом по справі. 
Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Тихоліза С.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена даними, що містяться 
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №473727 від 04.10.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керувала автомобілем «Matiz» д.н.з. НОМЕР_1  у стані алкогольного сп`яніння; 
- в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager 6810, за результатом якого встановлено позитивний результат з показником 0,93 ‰ алкоголю і з яким ОСОБА_1 погодилась;
- у роздруківці результатів приладу "Alcotest Drager 6810", з яких вбачається, що ОСОБА_1 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», а результат тестування склав 0,93 ‰ алкоголю, (тест №1956), з результатом ОСОБА_1 погодилась, підписавши його;
- відеозаписом правопорушення.
З матеріалів відеофіксації правопорушення вбачається рух автомобіля «Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням  ОСОБА_1 та його зупинка. Працівниками патрульної поліції під час спілкування з ОСОБА_1 у останній виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, названо їх та запропоновано водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодилась. 
ОСОБА_1 також зазначила патрульним поліцейським про вживання нею незадовго алкоголю. 
Перед початком огляду ОСОБА_1 було роз`яснено порядок його проведення, надано на огляд цілісність упакування тестувального мундштука. ОСОБА_1 самостійно обрала змінний мундштук для приладу Драгер, самостійно звільнила мундштук із захисної плівки, переконавшись у її цілісності. Надалі зафіксовано безпосередньо тестування ОСОБА_1 з результатом 0,93 ‰ алкоголю, що зафіксовано протоколом тесту №1956.
Пройшовши такий огляд на місці зупинки і встановивши факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодилась з його результатами та відмовилась від пропозиції патрульного поліцейського пройти додатковий огляд в закладі охорони здоров`я. Поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 її права. 
Також на відео зафіксовано момент ознайомлення ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення, від підписання та отримання його копії остання відмовилась. 
Апеляційний суд наголошує, що ОСОБА_1 за весь час з моменту приїзду патрульної поліції про обставини, які могли бути розцінені як загроза її життю, не повідомляла. Доказів того, що саме 04.10.2025 року виникла ситуація, яка спонукала ОСОБА_1 керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.  
Відеозапис події містить достовірні дані про вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення та має істотне значення для правильного вирішення даної справи.
На зазначеному відеозаписові об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу і події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Разом із тим, зафіксовані на відеозаписові події ніким у встановленому законом порядку не спростовано.
Відтак, відеозапис є належним та допустимим у розумінні ст.251 КУпАП, узгоджується з іншими наявними доказами.
Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. Досліджені судом докази є належними і допустимими для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 25 листопада 2025 року в цій справі відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 317/5050/25