Справа № 527/129/26 
провадження 2/527/441/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

02 квітня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді   - Олефір А.О.,
за участю секретаря
судового засідання   - Семенової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Глобине цивільну справу № 527/129/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», поданим представником позивача – Синяк Іванною Олександрівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
19 січня 2026 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позову представник зазначив, що 02.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1389-9014, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5500,00 грн, стоком кредитування 300 днів, базовий період – 14 днів, знижена % ставка – 1,20 % в день, стандартна % ставка - 1,50 % в день. 
Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, зазначений відповідачем в особистому кабінеті.
Відповідач не виконував умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 19.09.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 24948,09 грн, з яких: 5167,51 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 19780,58 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про часткове списання заборгованості за нарахованими процентами у загальній сумі 1410,58 грн за умови погашення заборгованості у розмірі 23537,51 грн, з яких 5167,51 грн – прострочена заборгованість за кредитом, 18370,00 грн – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Враховуючи вищевикладене, представник позивача, просив суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 23537,51 грн, а також 2662,40 грн судового збору.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про виклик ОСОБА_1 до суду на 13:00 год 02.03.2026 та на 09:00 год 02.04.2026 судові повістки не вручені відповідачу з відмітками «адресат відсутній».
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу.
Відзиву відповідач не подав.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
02.05.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) та  ОСОБА_1 (позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1389-9014, який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) С2570 (далі по тексту Договір). Відповідно до Договору відповідач отримав кредит у розмірі 5500,00 грн, дата надання/видачі кредиту 02.05.2024 (п.4.1), базовий період складає 14 календарний днів (п.4.4), строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 25.02.2025 (п.4.9), стандартна процентна ставка – 1,50 % за кожен день користування кредитом (п. 4.6) (а.с. 11-20).
02.05.2024  ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) С2570 Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с.21-28).
02.05.2024  ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А 2570 Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, у якому викладено умови споживчого кредиту, які за своїм змістом є ідентичними умовам, викладеним у Договорі (а.с. 28 на звороті -30). 
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як зазначено в ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Так, статтею 627 Цивільного кодексу Українипередбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір у якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
В п. 13 Договору, позичальник  ОСОБА_1 зазначив номер особистого електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», через систему платежів LigPay відбулася видача кредитних коштів за договором 1389-9014, платник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», дата 02.05.2024, сума 5500,00 грн, номер платіжного інструменту отримувача:516874*97 (а.с.34).
Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 1389-9014 від 02.05.2024 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» видано кошти ОСОБА_1 у розмірі 5500,00 грн (а.с. 35).
Отже, із досліджених доказів судом встановлено, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало зобов`язання за кредитним договором та за додатковими угодами до кредитного договору та надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5167,51 грн - простроченої заборгованості за кредитом, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З розрахунку заборгованості за договором № 1389-9014 від 02.05.2024, станом на 10.12.2025 року вбачається, що з моменту отримання кредитних коштів, ОСОБА_1  частково виконав зобов`язання з повернення суми заборгованості за кредитом, які було враховано позивачем під час складання розрахунку та заборгованість за основним зобов`язанням становить 5167,51 грн(а.с.36-43).
Приймаючи до те, що відповідач отримавши кредитні кошти, зобов`язання з їх повернення в повному обсязі не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5167,51 грн- простроченої заборгованості за кредитом є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню. 

Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача 18370,00 грн  – простроченої заборгованості за нарахованими процентами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З розрахунку заборгованості за договором № 1389-9014 від 02.05.2024, станом на 10.12.2025 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_1  за відсотками становить 19780,00 грн (а.с.36-43).
Позивачем заявлено до стягнення проценти в розмірі 18370,00 грн, тобто у меншому розмірі. 
З розрахунку заборгованості судом встановлено, що станом на 12.06.2024, заборгованість за процентами була погашена відповідачем в повному обсязі. 
За період з 13.06.2024 по 26.06.2024 позивач нараховував проценти, виходячи з розміру % ставки – 1,2 %, з 27.06.2024 по 25.02.2025 (закінчення терміну дії договору) - виходячи з розміру відсоткової ставки – 1,5 % на день. 
Судом встановлено, що позивачем було нараховано відсотки в межах дії договору, після закінчення строку дії договору позивач не здійснював нарахування відсотків, що відповідає вимогам закону.
Разом з тим, розмір нарахованих відсотків не в повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», з огляду на таке. 
Пунктом 5 розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Закон № 3498-IX від 22.11.2023), статтю 8 ЗУ «Про споживче кредитування»доповнено частиною п`ятою.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування»максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно п. 2 Розділу ІІ. Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-IX від 22.11.2023 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Як встановлено судом, договір між сторонами укладено 02.05.2024, отже договір було укладено після набрання чинності Законом № 3498-IX від 22.11.2023, тому дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на кредитний договір укладений між сторонами, який є підставою даного позову.
Згідно п. 17 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в період з 13.06.2024 (перший день нарахування процентів після повної сплати відповідачем) по 19.08.2024 розмір денної процентної ставки відповідав умовам договору та закону, проте з 20.08.2024 по 25.02.2025 розмір відсотків згідно вказаного закону не міг перевищувати 1,0 %, разом з тим, позивач нараховував відсотки виходячи з розміру процентної ставки 1,5 %.
Отже, за період з 13.06.2024 по 19.08.2024 розмір відсотків нарахований позивачем в сумі 5053,68 грн відповідає розміру визначеному договором.
Натомість за період з 20.08.2024 по 25.02.2025 розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,0 %.
Разом з тим, судом встановлено, що за вказаний період позивачем було нараховано відсотки, виходячи із процентної ставки – 1,5% в день, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Так, за підрахунками суду, розмір відсотків за період з 20.08.2024 по 25.02.2025 виходячи з розміру невиконаного основного зобов`язання в сумі 5167,51 грн тарозміру денної процентної ставки 1,0 % становить 9817,30 грн (51,67 грн (розмір відсотків в день) х 190 (днів в періоді).
Таким чином, за підрахунками суду, загальний розмір не сплачених відсотків за період з 13.06.2024 (перший день нарахування процентів після повної сплати відповідачем) по 25.02.2025 (терміну дії договору) становить 14870,98 грн.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши від позивача кредитні кошти, відсотки за їх користування у повному обсязі не сплатив, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки в сумі 14870,98 грн, які відповідають умовам договору, з урахуванням граничного розміру встановленого законом ЗУ «Про споживче кредитування», тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків підлягають частковому задоволенню.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40грн та заявлено позовні вимоги в загальному розмірі про стягнення 23537,51 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 20038,49 грн що становить 85,13 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2266,50 грн, що складає 85,13 % від 2662,40грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ: 38548598) за Договором про відкриття кредитної лінії № 1389-9014 від 02.05.2024: 
-5167,51 грн - прострочену заборгованість за кредитом, 
-14870,98 грн – прострочену заборгованість за нарахованими процентами,
а всього 20038,49 грн (двадцять тисяч тридцять вісім гривень 49 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у сумі 2266,50 грн (дві тисячі двісті шістдесят шість гривень 50 копійок).
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: 01133, м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ: 38548598);
відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ) .

Суддя    А.О. Олефір