Справа № 473/6173/24
Номер провадження1-кп/473/18/2026

ВИРОК
іменем України

"12" лютого 2026 р. місто Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження № 12024152190000889 від 23.08.2024 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Екібастуз, Павлоградської області, Республіки Казахстан, українець, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України.

Учасники кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_4 ,
потерпіла: ОСОБА_5 
захисник: ОСОБА_6 ,
обвинувачений: ОСОБА_3 , 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 протягом 2023-2024 років в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII, безпричинно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає в одному помешканні, за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічного, економічного та фізичного насильства потерпілої, погіршення якості її життя, перебування у пригніченому, тривожному стані.
Так, 03 лютого 2024 року, 04 лютого 2024 року, 05 лютого 2024 року, ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 ображав свою дружину ОСОБА_5 нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої. За вказані дії постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.02.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.
Однак, ОСОБА_3 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив чинити домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме:
22.08.2024 року, продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства в сім`ї, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, розуміючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, повторно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося у висловлюванні на її адресу слів нецензурної лайки, образ, погроз, що призвело до психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя, почуття страху за своє життя та здоров`я, що виявилося у формі втоми, розчарування в сімейних цінностях, втрати повноцінного сну, відпочинку, негативних переживань та емоцій, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю останньої.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та показав, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин, вчинив зазначене кримінальне правопорушення.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 клопоче затвердити угоду про примирення від 12.02.2026 року, досягнуту між ним та потерпілою ОСОБА_5 , за якою він визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України, примирився з потерпілою, сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання за ст.126-1 КК України - у виді 1 року пробаційного нагляду та відповідно до ст. 59 -1 КК України з поклаенням таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього, у разі затвердження цієї угоди.
Потерпіла ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_3 , просить суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснила, що претензій до обвинуваченого не має, вибачила його, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення між потерпілим з обвинуваченим не заперечив, посилаючись на те, що така узгоджується з вимогами КПК України та КК України.
Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та закону, і підлягає затвердженню.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений: ст.126-1 КК України, який відповідно до ст.12 КК України, - є нетяжким кримінальним правопорушенням (злочином).
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.
Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшуює покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкціям ст.126-1 КК України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Частиною 5 ст.469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов потерпілою не пред`являвся.
Арешт майна не накладався.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись: ст. 368-371, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475, ч.15 ст. 615 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 12 лютого 2026 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.
Покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи у виді направлення на проходження програми для кривдників.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, відповідно до ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1