Справа № 163/2430/25  Провадження №33/802/196/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року         місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю, захисника особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 - адвоката Габрильчука Є.В., представника митниці Кунєвої З.Ю. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 - адвоката Кінах Яни Валеріївни на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 лютого 2026 року, 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Вікторія Лідер Груп» (код ЄДРПОУ 44549924), РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 318374 (триста вісімнадцять тисяч триста сімдесят чотири) гривні 34 копійки.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона будучи директором ТОВ «Вікторія Лідер Груп» (код ЄДРПОУ 44549924), вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України в транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 товарів «соуси, сухарики», загальною вартістю 318 374,34 грн, за митними деклараціями типу ІМ ЕЕ № 24UA205000732283U8 від 18.04.2024 та № 24UA205140026348U6 від 18.04.2024, з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення даних товарів документів - інвойсу від 14.04.2024 № 14.04.24.0005-G-DIJ_GLO та фактури від 14.04.2024 № 437/MAG/04/2024, що містять неправдиві відомості щодо продавця (відправника) і покупця (одержувача), а також неправдиві відомості про вагу, умови поставки і вартість товарів, необхідних для визначення їх митної вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.
Не погодившись із таким судовим рішенням захисник Кінах Я.В. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати, а провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України закрити. Вказує, що митним органом не здобуто належних та допустимих доказів, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували винуватість ОСОБА_1 . Звертає увагу, що ОСОБА_1 розраховувала на те, що суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності повинні діяти добросовісно, а тому отримавши від іноземного контрагента документи, ОСОБА_1 не мала об`єктивних підстав сумніватися в їх достовірності. Відтак, ОСОБА_1 діяла в межах своєї правової обачності, а тому відсутність ознак фальсифікації з боку ОСОБА_1 є підставою не визнавати наявності у діях останньої вини. Разом з тим, зазначає, що відповідальність за порушення митних правил настає лише за наявності вини. Тобто митний орган повинен довести, що імпортер знав або повинен знати про недостовірність документів, свідомо подав неправдиві документи або діяв недбало. У випадку відсутності таких документів - відповідальність не може бути покладена на ОСОБА_1 . Таким чином, український імпортер який подав документи іноземного експортера до митного оформлення, не може автоматично вважатися відповідальним за їх зміст, якщо не мав наміру подати неправдиві відомості; не мав об`єктивної можливості перевірити їхню достовірність; надав усі документи, які були в нього наявні, без фальсифікації. Отже на думку сторони захисту митним органом не надано беззаперечних доказів існування у ОСОБА_1 намірів фінансового характеру, спрямованих на ухилення від сплати необхідних платежів при митному оформленні. 
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши захисника Габрильчука Є.В., який апеляційну скаргу підтримав із викладених у ній мотивів та просила її задовольнити, думку представника митниці Кунєвої З.Ю., яка скаргу вважає безпідставною та просила залишити її без задоволення, а судове рішення, - без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч.1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.
У ч. 1 ст. 489 МК України зазначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
За правилами ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до статті ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Посадова особа підприємства - керівник та інші працівники підприємства (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи.
Судом першої інстанції встановлено, що 22 квітня 2024 року на митну територію України через пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краковець» Львівської митниці транспортним засобом р.н. НОМЕР_4 / НОМЕР_5 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , водія ФОП « ОСОБА_3 », ввезено консолідований вантаж «соуси, сухарики» за митними деклараціями типу ІМ ЕЕ № 24UA205000732283U8 від 18.04.2024 та № 24UA205140026348U6 від 18.04.2024, поданими декларантом та керівником ТОВ «Вікторія Лідер Груп» ОСОБА_1 , та товаросупровідними документами: 
- інвойсом від 14.04.2024 № 14.04.24.0005-G-DIJ_GLO, CMR від 14.04.2024 б/н, відповідно до яких на умовах поставки згідно з Інкотермс DAP Луцьк переміщувалися товари «соуси, сухарики», загальною фактурною вартістю 5 754 євро, загальною вагою брутто 6 681,52 кг, кількість місць - 11. Країна відправлення - Польща. Поставка товару здійснювалась від болгарської компанії продавця «DIJENU IN BOTTEGE BG» LTD (str. Petko Staynov 1, floor 3, Varna, Bulgaria) в адресу покупця ТОВ «Вікторія Лідер Груп» на підставі контракту від 05.04.2023 № DV/04-2023-1; 
- фактурою від 14.04.2024 № 437/MAG/04/2024, CMR від 14.04.2024 б/н, відповідно до яких на умовах поставки згідно з Інкотермс DAP Ковель переміщувався товар «соуси» загальною фактурною вартістю 3 516 польських злотих, загальною вагою брутто 1 040 кг, кількість місць - 1. Країна відправлення - Польща. Поставка товару здійснювалась від польської компанії продавця «Anpio P. Buczak M.Bacik » (22-100 Chelm, ul.Chemiczna 12, Польща) в адресу покупця ТОВ «Вікторія Лідер Груп» на підставі контракту від 03.03.2023 №03/03. 
Зазначені товари випущено у вільний обіг за електронними митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №24UA205140027248U2 від 22.04.2024 та № 24UA205140027149U4 від 22.04.2024.
У графі 36 зазначених митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Декларування товару здійснювала ОСОБА_1 , яка за даними витягу з ІКС «Податковий блок» на той час одночасно була керівником ТОВ «Вікторія Лідер Груп».
У зв`язку зі здійсненням перевірок декларацій про походження товарів, виданих на партії товарів, що не перевищує 6 000 євро, митний орган України ініціював запити на адресу уповноважених митних органів Республіки Польща та Республіки Болгарії щодо документів, складених вищевказаними експортерами товару болгарською компанією «DIJENU IN BOTTEGE BG» LTD та польською компанією «Anpio P.Buczak M.Bacik».
Митний орган Республіки Болгарії листами від 19.05.2025 № 32-150777 та від 28.11.2025 № 32-370960 повідомив, що у їх національній митній базі не знайдено жодних відомостей щодо експортних митних процедур, здійснених компанією «DIJENU IN BOTTEGE BG» LTD, зазначена компанія не виявлена за зареєстрованою адресою офісу, що зазначена в комерційному реєстрі. 
Митний орган Республіки Польща надіслав відповіді від 01.07.2025 № 0201-IGM.542.1106.2025.2, від 02.09.2025 № 0201-IGM.542.1106.2025.4, до яких додав копію експортної митної декларації MRN 24PL412020E0463928 від 13.04.2024, на підставі якої здійснювалось переміщення запитуваного товару транспортним засобом із номерними знаками НОМЕР_4 / НОМЕР_5 . 
Відповідно до експортної митної декларації MRN 24PL412020E0463928 від 13.04.2024 на умовах поставки згідно з Інкотермс EXW Apeldoorn з Королівства Нідерланди на адресу ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 ) автомобільним транспортом р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 переміщувались товари «соуси, сухарики» загальною вартістю 7 512 євро, загальною вагою брутто 8 253,6 кг, кількість місць - 12.
Від дачі пояснень громадянка ОСОБА_5 05 листопада 2025 року відмовилась на підставі ст.63 Конституції України.
Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил", незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.
Як визначено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 р. № 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Так, відповідно до абз. 4 п. 6 даної Постанови документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Згідно з п. 28. ст. 4 МК України, митні правила - встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митному органу для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи Митним кодексом та іншими законами України.
Таким чином, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом п. 8 та п. 63 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування; уповноважена особа (представник) - особа, яка на підставі договору або належно оформленого доручення, виданого декларантом, наділена правом вчиняти дії, пов`язані з проведенням митних формальностей, щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта.
Відповідно до положень ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил №0424/UA205000/2025 від 24.10.2025 року; митними деклараціями типу ІМ ЕЕ № 24UA205000732283U8 від 18.04.2024 року та № 24UA205140026348U6 від 18.04.2024 року; інвойсом від 14.04.2024 року № 14.04.24.0005-G-DIJ_GLO та фактурою від 14.04.2024 року № 437/MAG/04/2024 року; відповідями уповноважених митних органів Республіки Болгарія від 19.05.2025 року №32-150777 та від 28.11.2025 року №32-370960 та Республіки Польща від 01.07.2025 року №0201-IGM.542.1106.2025.2, від 02.09.2025 року №0201- IGM.542.1106.2025.4; копією експортної митної декларації MRN 24PL412020E0463928 від 13.04.2024 року.
Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеним доказам апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, об`єктивно узгоджуються між собою, взаємодоповнюють один одного та повністю у своїй сукупності відтворюють обставини вчиненого правопорушення.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що зазначені в інвойсі від 14.04.2024 № 14.04.24.0005-G-DIJ_GLO та фактурі від 14.04.2024 № 437/MAG/04/2024 відомості про відправника та одержувача товару, його вартість та інші дані, є такими, що не відповідають дійсності, а самі документи - отримані незаконним шляхом. 
Зазначене беззаперечно свідчить про відсутність між ТОВ «Вікторія Лідер Груп» та компаніями «DIJENU IN BOTTEGE BG» LTD, «Anpio P.Buczak M.Bacik» зовнішньоекономічних комерційних відносин за указаними інвойсом та рахунком і про це керівнику ТОВ «Вікторія Лідер Груп» ОСОБА_1 було достовірно відомо.
На підтвердження протилежного жодного доказу ОСОБА_1 та її захисником як суду першої так і апеляційної інстанції надано не було, у тому числі платіжного розрахункового документу як оплати товару за інвойсом та рахунком, оскільки товари випущені у вільний обіг, тому такий розрахунок беззаперечно мав би уже відбутися. 
Таким чином у даному випадку має місце подрібнення товару загальною вартістю 7512 євро на дві партії шляхом використання двох документів (інвойса та рахунку) з вартістю, що не перевищує 6000 євро, з метою застосування преференції за кодом «410» (товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС) і, як наслідок, з нарахуванням та сплатою ввізного мита за преференційними ставками від митної вартості. 
Обізнаність керівника ТОВ «Вікторія Лідер Груп» ОСОБА_1 про здійснення поставки товару у такий незаконний спосіб є очевидною і свідчить про її умисність дій як обов`язкової складової адміністративного правопорушення.
Доводи сторони захисту про те, що будь-яких дій щодо незаконного переміщення товарів ОСОБА_1 не вчиняла та умислу на вчинення таких дій не мала, оскільки матеріали справи не містять доказів, на основі яких у визначеному законом порядку було б можливо стверджувати про вчинення нею дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містить неправдиві відомості щодо продавця (відправника) і покупця (одержувача), а також неправдиві відомості про вагу, умови поставки і вартість товарів, необхідних для визначення їх митної вартості, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються зібраними в справі доказами та установленими в постанові судді місцевого суду фактичними даними.
Усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки вони перевірялись місцевим судом, який дав їм правильну юридичну оцінку, а на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства, і фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.485 МК України шляхом закриття провадження у справі.
Адміністративне стягнення суддею місцевого суду на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а також накладене в межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 483 МК України.
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи не спростовують законність постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 лютого 2026 року, а тому підстави для зміни чи скасування цієї постанови відсутні.
Керуючись положеннями статті 294 КУпАП та ст.ст. 458, 483 Митного кодексу України, Волинський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 - адвоката Кінах Яни Валеріївни залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського
апеляційного суду    В.А. Подолюк