Красилівський районний суд Хмельницької області 
ін. 31000 , м. Красилів , вул. Булаєнка, 4 	тел. (факс): 038 55 4 34 75	

_____________________________________________________________________________
  	  Справа №: 677/405/26	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.2026 	м.Красилів	

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Федишин І.В. з участю секретаря Панасюк Д.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.02.2026 об 11 год. 00 хв. у АДРЕСА_1 ухилилася від передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: прибудинкова територія в дуже занедбаному стані: захаращена, закидана побутовими відходами, в будинку холодно, опалення кімнат не здійснюється через незадовільний технічний стан дверцят грубки та неочищений димохід, у кімнатах брудно, розкидані речі, підлога закидана побутовим сміттям, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 повідомлена шляхом зазначення в складеному щодо неї протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, про те, що розгляд її справи відбудеться о 14 год. 00 хв. 25.03.2026, що підтверджується її підписом у рядку вказаного протоколу «13. Підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», до суду в зазначені день та час не прибула, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, що суд розцінює як неявку до суду без поважних причин, спрямовану на невиправдане затягування процесу та зловживання своїм процесуальним правом. Також суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП її присутність при розгляді справи не є обов`язковою, що, відповідно до змісту цієї норми закону, виключає застосування до неї приводу та змушує суд розглядати справу за її відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Крім того, суд враховує, що передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Так як відсутні поважні причини неявки належно повідомленої ОСОБА_1 в судове засідання, слід прийти до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки судом вжиті всі необхідні заходи щодо належного повідомлення її про розгляд справи та забезпечення її явки до суду.
У ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 137286 від 17.02.2026, актом № 52 обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_1 від 04.02.2026, яким зафіксовано факт невиконання батьківських обов`язків по відношенню до її неповнолітніх дітей, повідомленням заступника начальника Служби у справах дітей ОСОБА_4 про доцільність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтями 279, 280 КУпАП передбачено, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина перша статті 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.
Об`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Зазначене правопорушення є правопорушенням з формальним складом, уважається закінченим з моменту вчинення особою суспільно шкідливого діяння.
Стаття 150 СК України передбачає такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:
1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
4. Батьки зобов`язані поважати дитину.
5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, є фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.
У справах про адміністративні правопорушення суддя при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього правопорушення. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості звинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати особу винною.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
З огляду на викладене, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані, оскільки надані докази свідчать про ухилення нею від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх неповнолітніх дітей та дозволяють стверджувати, що вина у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення доведена поза розумним сумнівом.
Частиною другою ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Зважаючи на завдання КУПАП та мету адміністративного стягнення (стст. 1 та 23 КУпАП), беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , дані про її особу, те, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності вперше та пообіцяла виправити умови проживання дітей, слід прийти до висновку про можливість накладення на неї стягнення у виді попередження. 
Таке стягнення суддя вважає достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Стаття 40-1 КУпАП передбачає, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» № 4695-IX від 03.12.2025, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2026 року становить 3 328,00 гривень.
Отже, ОСОБА_1 належить сплатити судовий збір у сумі 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись стст. 9, 40-1, 41, 184, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287-289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КупАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ: 26255795).
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Після набрання постановою законної сили:
- стягувачем судового збору є: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5;
- боржником є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаюч за адресою: АДРЕСА_1 .
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу *;101.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 

Суддя 	І. В. Федишин