ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
02 березня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/781/25 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Чопка Ю.О.  
за участі секретаря судового засідання Бацько Р.Є. 
розглянув справу
за позовом: Виконувача обов`язків Керівника Теребовлянської окружної прокуратури (Тернопільська область, м. Теребовля, вул. 22 Січня, 14) в інтересах держави в особі:
позивача 1: Західного офісу Держаудитслужби (79007, м. Львів, вул. Костюшка, 8)
позивача 2: Збаразької міської ради (47302, Тернопільська обл., місто Збараж, Майдан Франка І., будинок 1)
до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (46016, м. Тернопіль, просп. Злуки, 2 "В");
до відповідача 2: Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" (47302, Тернопільська область, м. Збараж, вул. Д.Галицького, 91)
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів 

За участю прокурора відділу представництва інтересів держави в суді Тернопільської обласної прокуратури Ємець Діана Володимирівна;
представників від:
Позивача1: Стефанів Ігор Іванович, уповноважений;
Позивача 2: не з`явився;
Відповідач 1: Драпак Галина Василівна, юрисконсульт відділу правового та корпоративного забезпечення;
Відповідач 2: не з`явився.

Зміст позовних вимог.
Виконувач обов`язків керівника Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби (позивач 1) та Збаразької міської ради (позивач 2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (відповідач 1) та Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" (відповідач 2) про:
- визнання недійсною додаткової угоди №5 від 21.08.2023 до Договору №063 від 03.01.2023, укладеної між ТОВ "Тернопільелектропостач" (ЄДРПОУ 42145798) та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" (ЄДРПОУ 32807813);
- визнання недійсною додаткової угоди №7 від 14.11.2023 до Договору №063 від 03.01.2023, укладеної між ТОВ "Тернопільелектропостач" (ЄДРПОУ 42145798) та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" (ЄДРПОУ 32807813);
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (46016, м. Тернопіль, просп. Злуки, 2 "В", ЄДРПОУ 42145798 на користь місцевого бюджету в особі Збаразької міської територіальної громади - грошових коштів в сумі 99 819,95 грн.
Позовні вимоги мотивовані порушенням норм чинного законодавства про публічні закупівлі та умов договору №063 від 03.01.2023, в зв`язку з укладенням додаткових угод, якими внесено зміни до істотних умов вказаного договору та безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, позивачем з місцевого бюджету безпідставно та й в надмірній сумі сплачено відповідачу бюджетні кошти. 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 справу № 921/781/25 передано на розгляд судді Чопку Ю.О.

Позиція прокуратури, позивача 1
Прокурор та представник позивача 1 - Західного офісу Держаудитслужби, заявлений позов повністю підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та відповідях на відзив (вх.№836 від 02.02.2026 та вх.№965 від 06.02.2026), посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок укладення між ТОВ "Тернопільелектропостач" та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" оспорюваних додаткових угод до Договору №063 від 03.01.2023 з підвищенням ціни на предмет закупівлі, всупереч вимогам п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", необґрунтовано збільшено ціну електричної енергії більш ніж на 10% від початково встановленої ціни в договорі, що також встановлено за результатами проведення Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області в період з 01.08.2021 по 31.10.2024 ревізії окремих питань фінансово-господарського діяльності Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут". У зв`язку із наведеним, додаткові угоди повинні бути визнані судом недійсними в судовому порядку на підставі статей 203, 215 ЦК України. Крім того, оскільки оплату видатків за спожиту електроенергію за Договором №63 від 03.01.2023 здійснено за рахунок коштів міського бюджету Збаразької міської територіальної громади, зайво сплачені постачальнику кошти у сумі 99 819,95 грн підлягають поверненню в міський бюджет Збаразької міської ради.

Позиція позивача 2
Збаразька міська рада клопотанням від 27.02.2026 (вх.№1590 від 02.03.2026) позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Також даним клопотанням просить проводити судове засідання без участі представника органу місцевого самоврядування.

Заперечення відповідача 1
Представниця відповідача 1 в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№676 від 27.01.2026), просить у задоволенні позову відмовити.
Зокрема, у відзиві відповідач просить врахувати, що враховуючи коливання ціни на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю електричної енергії, Додатковою угодою № 5 від 21.08.2023 змінено ціну за одиницю товару з 3,33 грн за 1кВт/год. (без ПДВ) до 3,954375 грн. за 1кВт/год. (без ПДВ), що становить 18,75 % пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку, що підтверджено довідкою Державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу товарних ринків" №121/130-1 від 15.08.2023.
Також просить суд звернути увагу на те, що згідно інформації, яка зазначена у долученому прокурором витязі з Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" представниками управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області порушень при укладанні Додаткової угоди №5 від 21.08.2023 не встановлено.
Щодо Додаткової угоди №7 від 14 листопада 2023 року зазначила, що Товариство повідомило Споживача про те, що з 01.11.2023 року для розрахунку за спожиту електроенергію по Договору №063 від 03.01.2023 буде застосована ціна за 1кВт/год. у розмірі – 4,60199 (без ПДВ) і до відповідного повідомлення було долучено документальне підтвердження коливання ціни такого товару на ринку, зокрема довідку уповноваженого органу Державного підприємства "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу товарних ринків" від 10.11.2023 № 121/196, відповідно до якого відсоток коливання становить + 4,11%.
Просить суд врахувати, що сторони договору погоджують ціну за одиницю товару, у разі коливання ціни такого товару на ринку, і це коливання мало відбутися з моменту укладення договору про закупівлю або до останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. У разі коливання ціни товару на ринку, зацікавлена сторона ініціює внесення змін до договору щодо зміни ціни за одиницю товару.
Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну умов договору, у 5-ти денний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; якщо сторони не досягли згоди щодо зміни умов договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, кожна із сторін має право достроково розірвати договір без сплати будь яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації за дострокове розірвання договору. Враховуючи, що Споживачем були отримані повідомлення Постачальника щодо внесення змін до Договору №063 від 03.01.2023 та Додаткові угоди про зміну ціни, які беззастережно підписані Підприємством, свідчить про його повну згоду з умовами Додаткових угод.
Також вважає, що прокурором не надано належного обґрунтування існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави, підстав визнання недійсними додаткових угод до Договору, обґрунтованості заявленої до стягнення суми та відповідно наявності достатніх правових підстав та повноважень для звернення до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представниця відповідача також звернула увагу суду на те, що Постановою Кабінету Міністрів України у №1178 затверджено особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених ЗУ "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (далі - Особливості).
Прийняттям Особливостей на час війни та протягом 90 днів з дня його припинення зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень, тому законодавець врегулював питання зміни ціни без будь-яких відсоткових обмежень, що дозволяє Товариству змінювати вартість за спожиту електроенергію пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку та підтверджувати це відповідним документом.
Тобто, дії Уряду в частині встановлення можливих випадків зміни істотних умов договору про закупівлю в Особливостях свідчать про те, що зміна ціни у разі коливання ціни товару на ринку могла у період дії відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" не обмежуючись періодичністю та відсотковою межею, пропорційно до такого коливання, яке фактично відбувається і є документально підтвердженим.

Позиція відповідача 2
Відповідач участі уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву, в порядку ст.165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 12.01.2026 (про відкриття провадження у справі) строк не надав.
Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст.178 ГПК України.

Процесуальні дії суду у справі.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/781/25 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у даній справі призначено на 02.02.2026; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.
Надалі, ухвалою суду від 02.02.2026 закрито підготовче провадження по справі №921/781/25 та призначено справу до розгляду по суті на 02.03.2026.
02 березня 2026 року справу розглянуто по суті та у відповідності до вимог ч.6 ст.233 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі.
Пунктом 2 ч.1 ст. 131-1 Конституції України та п.2 ч.1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на органи прокуратури покладено виконання функції представництва інтересів держави в суді.
Частиною 6 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що під час здійснення представництва інтересів держави в суді прокурор, серед іншого, має право звертатися до суду з позовом в порядку, передбаченому процесуальним законом.
Згідно з ч.3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.
Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 АПК України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.
Як вказується у позовній заяві, правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) додаткових угод до договору, на підставі яких ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. При цьому, шляхом укладення недійсних додаткових угод порушуються вимоги чинного законодавства, принципи максимальної ефективності та економії, які призвели до безпідставної зміни істотних умов договору та зростання ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо витрачання бюджетних коштів у сумі 99 819,95 гривень.
При цьому суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.
Як вбачається із матеріалів справи, позов заявлено прокурором в межах наданих йому законодавством повноважень в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби та Збаразької міської ради.
Зі змісту преамбули Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено зокрема, їх максимальна економія та ефективність.
Частиною 1 ст.7 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють Уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції.
Окрім того, згідно з ч.4 ст.7 Закону України "Про публічні закупівлі" контроль у сфері закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України, здійснює Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю серед іншого є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, ефективним використанням коштів і майна у бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі. Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.
За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів тощо.
Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 з наступними змінами та доповненнями, Державна аудиторська служба (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до пп. 3, 9 п.4 вказаного Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Таким чином, Державна аудиторська служба України, як орган, який здійснює фінансовий контроль, при моніторингу публічних закупівель має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог до усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави.
Водночас, положення вищевказаних нормативно-правових актів не визначають конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутися до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпеченні здійснення судового захисту інтересів держави (аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).
Постановою Кабінету Міністрів України №266 від 06.04.2016 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби" затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України. Відповідно до п.1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно додатку 1 утворюються як юридичні особи публічного права.
Відповідно до наказу Держаудитслужби України №23 від 02.06.2016 затверджено Положення про Західний офіс Держаудитслужби з наступними змінами та доповненнями, згідно якого Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях. Повноваження Західного офісу Держаудитслужби, визначені зазначеним наказом кореспондуються із Положенням про Державну аудиторську службу України.
Наказом Західного офісу Держаудитслужби №117 від 22.02.2022 затверджено Положення про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області, згідно якого основним завданням управління є реалізація повноважень Західного офісу Держаудитслужби на території Тернопільської області.
Таким чином, Західний офіс Держаудитслужби є органом, уповноваженим державою на здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах на території Тернопільської області, у зв`язку з чим останнього визначено у цій справі як позивача-1.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16 зазначено, що нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, а здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у п. 81 постанови від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Теребовлянська окружна прокуратура зверталася до Західного офісу Держаудитслужби та управління Західного офісу Держаудитслужби у Тернопільській області із листом від 14.10.2025 №54/1-2871 ВИХ-25, у якому наведено допущені порушення при укладенні додаткових угод до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 03.01.2023 №063 та запропоновано надати інформацію щодо вжитих заходів.
Листом від 27.11.2025 №131913-17/2442-2025 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області серед іншого повідомило Теребовлянську окружну прокуратуру, що Західний офіс Держаудитслужби (Управління в його інтересах) не буде звертатися до суду з позовом про визнання недійсними додаткових угод до Договору від 03.01.2023 №063, укладених Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою з ТОВ "Тернопільелектропостач" на постачання електричної енергії та стягнення з останнього зайво отриманих грошових коштів.
Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень та вказує на наявність підстав для застосування представницьких повноважень прокурором, адже, відповідно до вимог чинного національного законодавства факт незвернення відповідного суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок захисту інтересів держави, до суду з відповідною позовною заявою, незалежно від наявності чи відсутності коштів на сплату судового збору, свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави таким суб`єктом владних повноважень. Згадана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо про можливе порушення інтересів держави, свідчить про бездіяльність Держаудитслужби. Тому звернення до суду прокурора в інтересах цього органу є обґрунтованим і правомірним.
Як вказує прокурор, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).
Крім цього, Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі № 911/620/17 зазначав, що у правовідносинах, що стосуються прав та економічних інтересів територіальної громади інтереси держави та місцевого самоврядування, повністю збігаються.
Згідно з частинами 1 та 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Завданням органу місцевого самоврядування, зокрема селищної ради, є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 30.07.2020 у справі №904/5598/18, від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні здійснюється, серед іншого, на принципах поєднання місцевих і державних інтересів; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування. Вказані принципи місцевого самоврядування означають, що в Україні збігаються державні і місцеві інтереси.
Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч.3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.
Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.
Відповідно до ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень.
Джерелом фінансування вказаної у позовній заяві закупівлі є кошти місцевого бюджету Збаразької міської ради.
Збаразька міська рада - представницький орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.
Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.
Для реалізації наданих повноважень ради мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни на товар спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення комунальної власності, тобто права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися та розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном (коштами), що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування і, як наслідок, не відповідає суспільному інтересу.
Використання коштів місцевого бюджету беззаперечно становить суспільний інтерес, стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців територіальної громади.
З огляду на викладене, Збаразька міська рада виступає у якості суб`єкта владних повноважень, який приймає участь у формуванні бюджету та забезпечує його виконання, а також зобов`язана забезпечити раціональне та максимально ефективне використання бюджетних коштів, приймає рішення про використання виділених коштів, контролює належне і своєчасне відшкодування шкоди, заподіяної державі.
Теребовлянською окружною прокуратурою скеровано Збаразькій міській раді лист від 26.11.2025 №54/1-3578ВИХ.25 із зазначенням допущених порушень при укладенні додаткових угод до Договору та запропоновано надати інформацію щодо вжиття заходів до усунення порушень.
Листом №3308/03-04 від 28.11.2025 Збаразька міська рада повідомила, що не зверталась та не буде звертатись з позовом до суду, враховуючи, що фінансовий ресурс обмежений, значна частина коштів направлена на потреби Збройних Сил України.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 жовтня 2019 року у справі №903/129/18, незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи позивача про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом про повернення земельної ділянки через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт незвернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження.
Так, з часу виконання Договору та додаткових угод до нього сплив значний період часу, впродовж якого рада мала можливість ознайомитися із усталеною судовою практикою у справах відповідної категорії і скористатися своїми процесуальними правами звернутися до суду, проте і після проведення ревізії Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" такими правами не скористалася.
Вказане свідчить про нездійснення Збаразькою міською радою захисту інтересів держави, яке проявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається, що беззаперечно свідчить про бездіяльність органу уповноваженого державою на виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах.
Як вказує прокурор, правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів становлять суспільний інтерес, а додаткові угоди, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідають, водночас Збаразька міська рада належних заходів до відновлення інтересів держави не вжила.
Враховуючи наведене, суд вважає належним чином обґрунтованою наявність підстав для звернення прокурора до суду з відповідним позовом в інтересах держави в особі Збаразької міської ради.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
За результатами процедури відкритих торгів, 03 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (далі Постачальник) та Збаразьким міським комунальним підприємством по благоустрою "Добробут" (далі Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №063 (далі - Договір), в п.1.1 якого зазначено, що умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії" затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі ПРРЕЕ), ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, затверджених постановою КРЕ КП №1469 від 27.12.2017 із змінами та доповненнями (далі Ліцензійні умови) та Закону України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Згідно з п.2.1 Договору, Постачальник зобов`язується постачати Споживачу Товар за ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" 09310000-5 Електрична енергія з постачанням та передачею (далі електрична енергія, Товар), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей Товар на умовах цього договору.
Договірний обсяг закупівлі електричної енергії за цим Договором визначений в Додатку №1 до Договору (п.2.3. Договору).
Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та потреби в електроенергії (п.2.4. Договору).
Строк (термін) поставки (передачі) товару: до 31 грудня 2023 року (п.3.1. Договору).
Місце поставки (передачі) товару – об`єкти Споживача, перелік яких наведено у додатку №3 (п.3.2. Договору).
Пунктом 5.1 Договору визначено, що загальна вартість цього Договору становить 1 129 156,61 грн, у тому числі ПДВ - 188 192,77 грн.
Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.5 Договору).
Відповідно до п.15.1 Договору, останній набирає чинності з 03 січня 2023 року та діє до 31 грудня 2023 року включно, а в частині розрахунків діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.
Згідно з п.16.1 Договору, невід`ємною частиною Договору є:
- додаток №1 "Договірні обсяги закупівлі електричної енергії";
- додаток №2 "Порядок розрахунків";
- додаток №3 "Перелік об`єктів Споживача за якими здійснюється постачання електричної енергії";
- додаток №4 "Комерційна пропозиція";
- додаток №5 Специфікація товару.
Згідно з підписаним сторонами Додатком №1 до договору про постачання електричної енергії споживачу №063 від 03.01.2023, визначено договірні обсяги закупівлі електричної енергії.
Додатком №2 сторони погодили порядок розрахунків.
Згідно з підписаною 03.01.2023 Збаразьким МКППОБ "Добробут" Заявою-приєднанням до договору постачання електричної енергії споживачу (Додаток №3 до договору про постачання електричної енергії споживачу №063 від 03.01.2023), визначено початок постачання - з 03 січня 2023 року.
В якості додатку "А" до заяви - приєднання оформлено перелік об`єктів, їх адрес, ЕІС кодів точок комерційного обліку, до яких здійснюється електропостачання.
Додатком №4 до Договору - "Комерційна пропозиція "Індивідуальна" зазначено наступне:
- ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та на день укладення договору становить 3,67564 грн за 1кВт/год (без ПДВ) та включає: ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,34564 грн за 1кВт/год (без ПДВ).
Підписаним сторонами Додатком 4 до Договору "Специфікація товару" визначено ціну товару - електричної енергії, а саме - 3,67 грн (без ПДВ), кількість товару - 256 000 кВт/год, загальну вартість товару – 940963,84 грн (з ПДВ).
В подальшому до договору було укладено ряд додаткових угод, зокрема:
Додатковою угодою №5 до договору №063 від 03.01.2023 на постачання електричної енергії, у відповідності до умов якої Сторони домовились:
- внести зміни в пункти 5.1. і 5.2. Договору виклавши в наступній редакції:
"п.5.1. Загальна вартість цього Договору становить 1 129 156,61 в т.ч. ПДВ 188 182,77 грн."
"п.5.2. Ціна за 1 кВт.год. електричної енергії за цим Договором становить 5,32737 грн разом з ПДВ та включає регульований тариф на передачу електричної енергії, затверджений у встановленому порядку.
Ціна за 1 кВт.год. не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, які оплачуються Споживачем самостійно Оператору системи розподілу.
Постачальник є стороною, відповідальною за баланс своїх споживачів відповідно до положень "Правил ринку", витрати на врегулювання небалансів на балансуючому ринку електричної енергії покладаються на Постачальника та окремо на Споживачем не оплачуються".
- погодили внести зміни в Додаток №4 "Комерційна пропозиція" до договору виклавши абзац перший таблиці в наступній редакції:
"Ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та становить 4,439475 грн за 1кВт/год (без ПДВ) та включає: ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,48510 грн за 1кВт/год (без ПДВ).

Передумовою для укладення вказаної додаткової угоди було звернення ТОВ "Тернопільелектропостач" до комунального підприємства з повідомленням №560-089/12 від 15.08.2023 у якому зазначило що з що з 01.08.2023 буде застосовуватися ціна за 1 кВт/год у розмірі 4,439475 грн (без ПДВ).
Також товариство запропонувало внести зміни до Договору. Необхідність підвищення ціни за одиницю товару за укладеним Договором обґрунтувало довідкою ДП "Держзовнішінформ" від від 15.08.2023 №121/130-1.
За змістом довідки, середньозважена ціна РДН ОЕС за період 01.01.2023- 10.01.2023 складала 3,46432 грн/кВтгод без ПДВ, а за період з 01.08.2023-10.08.2023 – 4,11382 грн/кВт.год без ПДВ, розрахункова різниця – 0,6495 грн/кВт.год без ПДВ, розрахункове порівняння + 18,75%.

Додатковою угодою №7 до договору №063 від 03.01.2023 на постачання електричної енергії, у відповідності до умов якої Сторони домовились:
- внести зміни в пункти 5.1. і 5.2. Договору виклавши в наступній редакції:
"п.5.1. Загальна вартість цього Договору становить 1 129 156,61 в т.ч. ПДВ 188 182,77 грн."
"п.5.2. Ціна за 1 кВт.год. електричної енергії за цим Договором становить 5,522388 грн разом з ПДВ та включає регульований тариф на передачу електричної енергії, затверджений у встановленому порядку.
Ціна за 1 кВт.год. не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, які оплачуються Споживачем самостійно Оператору системи розподілу.
Постачальник є стороною, відповідальною за баланс своїх споживачів відповідно до положень "Правил ринку", витрати на врегулювання небалансів на балансуючому ринку електричної енергії покладаються на Постачальника та окремо на Споживачем не оплачуються".
- погодили внести зміни в Додаток №4 "Комерційна пропозиція" до договору виклавши абзац перший таблиці в наступній редакції:
"Ціна (тариф) на електричну енергію, що постачається споживачу розраховується Постачальником та становить 4,60199 грн за 1кВт/год (без ПДВ) та включає: ціну закупівлі електричної енергії Постачальником на ринку та тариф на послуги постачальника, а також тариф послуг оператора системи передачі який становить 0,48510 грн за 1кВт/год (без ПДВ).

Передумовою для укладення вказаної додаткової угоди було звернення ТОВ "Тернопільелектропостач" до комунального підприємства з повідомленням №657-119/12 від 13.11.2023 у якому зазначило що з 01.11.2023 буде застосовуватися ціна за 1 кВт/год у розмірі 4,60199 грн (без ПДВ).
Також товариство запропонувало внести зміни до Договору. Необхідність підвищення ціни за одиницю товару за укладеним Договором обґрунтувало довідкою ДП "Держзовнішінформ" від 10.11.2023 №121/196. 
За змістом довідки, середньозважена ціна РДН ОЕС за період з 01.08.2023- 10.08.2023 становила 4,11382 грн/кВт.год без ПДВ, за період з 01.11.2023-10.11.2023 – 4283,09 грн/кВт.год без ПДВ, розрахункова різниця – 169,27 грн/кВт.год без ПДВ, розрахункове порівняння + 4,11%.

На виконання умов договору Постачальником поставлено електроенергію в кількості 115330 кВт/год, а з місцевого бюджету оплачено кошти в сумі 627 814,53 грн з ПДВ.
Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області з 21.11.2024 по 31.01.2025 проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Збаразького міського комунального підприємства по благоустрою "Добробут" за період з 01.08.2021 по 31.10.2024, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті від 07.02.2025 №131905-22/02. 
В акті ревізії зазначається, що внаслідок укладення між Підприємством та ТОВ "Тернопільелектропостач" додаткових угод до договору від 03.01.2023 № 063, з бюджету зайво витрачено 13 259,49 грн.
Як стверджує прокурор за поставлену в період з серпня по грудень електроенергію в кількості 115 330 кВт/год слід застосовувати ціну, визначену додатковою угодою № 4, а саме 3,8151 грн без ПДВ, або 4,57812 грн з ПДВ, оскільки додаткові угоди №5 та №7 укладені з порушенням 
Тобто, за спожиті 115330 кВт/год потрібно було сплатити лише 527 994,58 грн з ПДВ
На думку позивача, додаткові угоди №5 та №7 до Договору укладені всупереч Закону України "Про публічні закупівлі", а тому підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а надмірно сплачені кошти підлягають стягненню з відповідача на користь Теребовлянської міської ради. Наведені вище обставини й стали підставою для звернення органу місцевого самоврядування до суду із відповідним позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухваленні рішення, висновки суду.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач у справі має довести, що такий правочин саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За приписами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Сторони, уклавши за результатом проведеної процедури закупівлі Договір №063 від 03.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу, погодили всі його істотні умови, у тому числі предмет, ціну та строк виконання зобов`язань.
Відповідно до умов Договору загальна вартість Договору складає 1 129 156,61 грн в т.ч. ПДВ 188 192,77 грн, ціна 1 кВт електричної енергії становить 4,410768 грн з ПДВ.
Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.
Час передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частин першої-третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
За частиною другою статті 189 ГК України (втратив чинність 28.08.2025, однак був чинний на час виникнення спірних правовідносин) ціна є істотною умовою господарського договору.
За приписами частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. 
За приписами частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
З огляду на зазначене, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 зазначила, що не вбачає відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22.
Зокрема у пунктах 155, 156 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначено:
"155. Велика Палата Верховного Суду з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.
156. Варто наголосити на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ №1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ № 1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 % ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю."
Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).
Суд зазначає, що тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.
Водночас метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі№924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23).
Відповідно до пункту 3-7 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.
Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення Договору та додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.
Відповідач у судовому засіданні, посилаючись на Методичні рекомендації щодо особливостей здійснення публічних закупівель у сфері електроенергетики на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених наказом Мінекономіки від 07.05.2024 №11712, який відсилає до підпункту 2 пункту 19 Особливостей, зазначає, що законодавець надав право сторонам договору збільшувати ціну за одиницю товару на відсоток коливання такої ціни у бік збільшення без прив`язки до обмеження у 10 %.
Водночас надання Міністерством економіки України листів або роз`яснень, які суперечать висновку щодо застосування норм права, викладеному у постановах Верховного Суду, а у цьому випадку викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22, прямо порушує наведені вище правові приписи та жодним чином не може вплинути на правильність застосування норм Закону № 922-VIII (такі висновки викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 922/2497/23 та підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24).
За приписами частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 у справі № 916/747/24 зазначає, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.
Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.
Звертаючись до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору за ціною, запропонованою замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринкового ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18 з подібних правовідносин вказав, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (п. 8.10 постанови).
Як вбачається з матеріалів справи та зазначається прокуратурою в позовній заяві:
- долучена в обґрунтування збільшення ціни за додатковою угодою №5 від 21.08.2023 довідка ДП "Держзовнішінформ" від 15.08.2023 не може слугувати документальним підтвердженням коливання ціни електричної енергії на ринку, оскільки містить порівняння стосовно періоду після введення в дію додаткової угоди №5 від 21.08.2023, а саме з 01.08.2023;
- долучена в обґрунтування збільшення ціни за додатковою угодою №7 від 14.11.2023 довідка ДП "Держзовнішінформ" від 10.11.2023 не може слугувати підтвердженням обґрунтування коливання ціни, оскільки стосується порівняння періоду до укладення додаткової угоди № 5 від 21.08.2023. Тобто, для обґрунтування збільшення ціни необхідно було довести документально зростання ціни після 21.08.2023.
Таким чином, ТОВ "Тернопільелектропостач" ініціювало укладення додаткової угоди №5 від 21.08.2023 та №7 від 14.11.2023 в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), що є підставою для визнання такої угоди недійсною на підставі статей 203, 215 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю UA-2022-12-16- 006794-а сума оплати за договором визначена в сумі 924 032,84 грн, в т.ч. ПДВ 154 005,47 грн
Судом встановлено, що на виконання Договору №063 від 03.01.2023 споживачем здійснено видатки з місцевого бюджету на підставі Актів приймання-передачі товарної продукції наявних в матеріалах справи.
Отже, оплату видатків за спожиту електроенергію за Договором №063 від 03.01.2023 здійснено за рахунок коштів міського бюджету Збаразької міської територіальної громади.
Згідно з частиною першою ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Таким чином, в результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону додаткових угод, якими безпідставно збільшено ціну за одиницю товару, споживачем зайво сплачено постачальнику кошти, які підлягають поверненню в міський бюджет Збаразької міської територіальної громади.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Пункт 8 ч. 2 цієї ж статті передбачає, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Ураховуючи недійсність додаткових угод №5 та №7 до Договору №063 від 03.01.2023, які не породжують правових наслідків, для оплати обсягу споживання за період з серпня по грудень в кількості 115 330 кВт/год слід застосовувати ціну, визначену додатковою угодою № 4, а саме 3,8151 грн без ПДВ, або 4,57812 грн з ПДВ.
Тобто, за спожиті 115330 кВт/год потрібно було сплатити лише 527 994,58 грн з ПДВ (4,57812х115330). Таким чином, сума надмірно сплачених за електроенергію коштів складає різницю в розмірі 99 819,95 грн з ПДВ (627 814,53 – 527 994,58), які ТОВ "Тернопільелектропостач" зобов`язане повернути в дохід Збаразької міської ради, що відповідає приписам ст. ст. 216, 1212 ЦК України.
Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).
З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи і не спростовані у встановленому порядку відповідачами.

Розподіл судових витрат.
В порядку ст.ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача 1.

Керуючись ст.ст.2, 4, 46, 73, 74, 86, 123, 129, 130, ч.3 ст.185, ст.ст.191, 219, 220, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, ст.7 Закону України "Про судовий збір" суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.
2.Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 21.08.2023 до Договору №063 від 03.01.2023 року, укладену між ТОВ "Тернопільелектропостач", м. Тернопіль, пр. Злуки 2"В" (код 42145798) та Збаразьким комунальним підприємством по благоустрою "Добробут", Тернопільська область, м.Збараж, вул. Д.Галицького, б.91 (код 328078813).
3.Визнати недійсною Додаткову угоду №7 від 14.11.2023 до Договору №063 від 03.01.2023 року, укладену між ТОВ "Тернопільелектропостач", м. Тернопіль, пр. Злуки 2"В" (код 42145798) та Збаразьким комунальним підприємством по благоустрою "Добробут", Тернопільська область, м.Збараж, вул. Д.Галицького, б.91 (код 328078813).
4.Стягнути з ТОВ "Тернопільелектропостач", м. Тернопіль, пр. Злуки 2 "В" (код 42145798) на користь міського бюджету Збаразької міської громади, р/р UA028999980314030544000019761 в ГУК у Тернопільській області тг м.Збараж /24060300 код одержувача 37977599, код класифікації доходів бюджету 24060300 – 99 819 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 95 коп.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
5.Стягнути з ТОВ "Тернопільелектропостач", м. Тернопіль, пр. Злуки 2 "В" (код 42145798) на користь Тернопільської обласної прокуратури, р/р UA498201720343190002000004091 в ДКСУ в м.Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації 2800 – 7 267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення прокурор, сторони вправі оскаржити його до Західного апеляційного господарського суду.
Повний текст рішення буде виготовлено 11 березня 2026 року.

Суддя Ю.О. Чопко