490/2105/25 від18.03.2026
н\п 3-в/490/23/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про вирішення питання щодо вилучених речей у справі №490/2105/25 про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
24 квітня 2025 року постановою Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/2105/25 про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
10.03.2026 року від Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області надійшло клопотання про уточнення рішення суду, зокрема вирішення питання щодо долі вилучених речей.
В обґрунтування клопотання зазначено, що внаслідок закриття провадження у вказаній справі, судом не було вирішено долю вилучених у ОСОБА_1 предметів, як це передбачено вимогами ст. ст. 265, 283 КУпАП. Оскільки вирішення даного питання віднесено до компетенції суду, просить вирішити питання щодо долі вилучених речей, вилучених в ході складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 85 КУпАП, а саме: заборонене знаряддя лову «драч».
Представник Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, повідомлялявся належним чином.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши клопотання та матеріали справи, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.
Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
В розумінні ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, які б передбачали для учасників судового розгляду та суду можливість ухвалення додаткової постанови, якщо не було вирішено питання щодо повернення речей вилучених в ході складання адміністративних матеріалів.
Зазначена обставина свідчить про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання питання, щодо ухвалення додатково судового рішення, з приводу того, що при постановленні постанови не було вирішено питання про вилучені речі і документи.
Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обов`язковість, яких надано Верховною Радою України.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Частиною 4 статті 85 КУпАП передбачена відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову), та тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої і на посадових осіб - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів чи без такої.
З матеріалів справи вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Проте в постанові не вирішено долю щодо вилучених речей у ОСОБА_1 , а саме знаряддя лову «драч».
Відповідно ч.1 ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. Вилучені орден, медаль, нагрудний знак до почесного звання СРСР, почесного звання Української РСР, Почесної Грамоти і Грамоти Президії Верховної Ради Української РСР, почесного звання України, відзнаки Президента України, нагородна зброя, після розгляду справи підлягають поверненню їх законному володільцеві, а якщо він невідомий, надсилаються відповідно до Адміністрації Президента України. Вилучені самогон та інші міцні спиртні напої домашнього вироблення, апарати для їх вироблення після розгляду справи підлягають знищенню поліцейськими.
Згідно ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.
Відповідно до п. 11 Положення "Про порядок зберігання вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення речей і документів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2012 року №17 за результатами розгляду справи про адміністративні правопорушення в установленому порядку конфіскуються, повертаються володільцеві або знищуються, а у разі вилучення речей за плату реалізуються.
Статтею 304 КУАП передбачено, що питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
У ст. 305 КУпАП законодавець зокрема, визначив, що контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.
З огляду на викладене та враховуючи те, задля дотримання процесуальних норми, з приводу вирішення питання про вилучене майно, суд приходить до висновку про застосування аналогії закону та застосування до даного наступних положень норм Цивільно-процесуального законодавства.
Процесуальне законодавство направлено на регулювання суспільних відносин і сукупності галузей права, з метою захисту порушеного права, є насамперед правилом застосування норм матеріального права.
Пунктом 2 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.
З урахуванням вищенаведеного, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.85 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки не доведено, що вилучене майно було знаряддям вчинення адміністративного правопорушення та залишилось не вирішеним питання про долю вилученого майна, суд приходить до висновку, що вилучене знаряддя лову «драч», підлягає поверненню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 1, 7, 245, 246, 283, 284, 304, 305 КУпАП, ст. 270 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В :
Вилучені у  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі, а саме: знаряддя лову «драч», що вилучено згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 000302/107 від 10.03.2025року – повернути володільцю.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя          В. Л. Лященко