ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р. 	Справа № 520/23372/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 (ухвалене суддею Кухар М.Д.) в справі № 520/23372/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1   
про визнання протиправною відмову та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати неправомірною відмову військової частини НОМЕР_1 , яка викладена в його вих. № 0501/15/1/1170 від 28.06.2025, в виплаті колишньому військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн., відповідно до пункту 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, доповненого абзацом згідно з Постанови КМУ № 400 від 01.04.2022, абзац шостий пункту 1 з змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ від 07.07.2022 № 793 та від 20.01.2023 № 43, як особі, що брала безпосередню участь в бойових діях та проходила лікування від поранень отриманих в бойових діях з урахуванням відпустки за періоди з 01.01.2024 по 21.01.2024 та з 21.01.2024 по 28.04.2024; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 грн. за періоди з 01.01.2024 по 21.01.2024 та з 21.01.2024 по 28.04.2024 з урахуванням відпустки на реабілітацію, як особі, що безпосередньо брав участь в бойових діях по захисту Батьківщини та лікувався від отриманих травм і поранень, які пов`язані з його участю в бойових діях, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168, доповненого абзацом згідно з Постановою КМУ № 400 від 01.04.2022, абзац шостий пункту 1 з змінами, внесеними згідно з постановами КМУ від 07.07.2022 № 793 та від 20.01.2023 № 43.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 позов залишено без задоволення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, позивач ОСОБА_1 перебував на військовій службі по мобілізації з 26.01.2023 по 08.03.2025, що підтверджується записами в доданій копії його військового квитка та копіями довідки про поранення та участі в бойових діях. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 69-К від 08.03.2025, звільнений з військової служби за станом здоров`я. Підставою для звільнення стало істотне погіршення стану його здоров`я внаслідок отримання під час виконання бойового завдання мінно-вибухової травми, що, у свою чергу, призвела до встановлення йому інвалідності.
Згідно з довідкою в/ч НОМЕР_1 № 9/4/621 від 27.08.2024 «Про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України», старший солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 06.07.2023 по 27.08.2023 та з 05.09.2023 по 22.01.2024 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у вказаних населених пунктах на підставі зазначених в довідці бойових розпоряджень (БР).
Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 № 23/1813 від 15.05.2024 (в подальшому – Довідка), старший солдат ОСОБА_1 22.01.2024 отримав тяжку мінно - вибухову травму (в подальшому - МВТ) з зазначеним переліком уражень тіла і органів.
Зазначена МВТ спричинена позивачу за наступних обставин: 22.01.2024 приблизно о 01 г. 30 хв. в ході виконання бойового завдання з проведення інженерних робіт по встановленню мінно- вибухових загороджень на визначеній позиції та проведенні інженерної розвідки маршрутів висування підрозділів, здійснення розмінування штатними засобами по визначеному маршруту, під час перебування в місці тимчасового розташування підрозділу за вказаною адресою, у підготовленому для встановлення мінно-вибухових загороджень рюкзаку із засобами мінування, стався вибух вибухового пристрою всупереч вжитим заходам безпеки, в зоні ураження якого знаходився позивач, в результаті чого отримав поранення.
Далі підсумовано: поранення отримано в результаті виконання службових обов`язків та не спричинене діями противника.
Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно.
Підстава надання довідки: наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 1492 від 05.05.2024 р.
Відповідно до Виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № е1196, позивач знаходився на лікуванні у BAIT № 1 КП «ДОКЛМ «ДОР» з 22.01.2024 по 31.01.2024 та переведений для подальшого лікування та реабілітації.
Згідно з Випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 2705 від 08.03.2024 Вінницької Обласної Клінічної Лікарні ім. М.І. Пирогова, позивач знаходився на лікуванні з 01.02.2024 по 08.03.2024 та переведений для подальшого лікування у Хмільницьку Центральну Лікарню.
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1780 КНП «Хмільницька ЦЛ», позивач перебував на лікуванні з 08.03.2024 по 29.03.2024, за станом здоров`я потребує відпустки терміном на 30 календарних днів та виписується для реалізації рішення ВЛК.
Згідно з Довідкою військово-лікарської комісії від 29.03.2024 № 1, поранення ТАК пов`язане з проходженням військової служби, травма класифікована як важка, за станом здоров`я потребує відпустки терміном на 30 календарних днів, тобто до 28.04.2024.
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 06.01.2025 № 5, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 06.01.2025, позивачу встановлена 3 група інвалідності, підстава: травма, пов`язана з захистом Батьківщини. 
В період з дати продовження проходження військової служби після лікування 29.04.2024 до звільнення 08.03.2025 та розрахунку з військовою частиною по звільненню позивачу не сплачена додаткова грошова винагорода в розмірі 100000 грн. за період безпосередньої участі в бойових діях з 01.01.2024 по 21.01.2024 та з 21.01.2024 по 28.04.2024 періоду початку лікування за наслідками поранення та закінчення 30 денної відпустки для реабілітації, згідно з доданою довідкою банку, 26.01.2024 позивачу сплачено 98500 грн. за грудень 2023 року.
Враховуючи, що виплата вказаної ДГВ не здійснювалась і після звільнення, позивач повторно 12.02.2025 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити вказану виплату, проте, за результатами розгляду вищезазначеної заяви, відповідачем прийнято рішення про відмову за вих. № 0501/15/1/1170 від 28.06.2025, оскільки поранення позивач отримав під час виконання службових обов`язків, яке не спричинене діями противника.
Позивач не погодився з вищезазначеними діями відповідача та звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо нарахування та виплати військовою частиною НОМЕР_1 додаткової винагороди за період безпосередньої участі у бойових діях з 01.01.2024 по 21.01.2024, а також додаткової винагороди за період лікування від поранення, отриманого під час бойових дій, з 21.01.2024 по 28.04.2024, є необґрунтованими, оскільки відсутні правові підстави для виплати колишньому військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, доповненого абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400, а також абзацу шостого пункту 1 цієї постанови у редакції змін, внесених постановами Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 та від 20.01.2023 № 43, як особі, яка брала безпосередню участь у бойових діях та проходила лікування від поранення, отриманого під час бойових дій, за періоди з 01.01.2024 по 21.01.2024 та з 21.01.2024 по 28.04.2024, з урахуванням перебування у відпустці.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Щодо позовних вимог про виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн. за період з 01.01.2024 по 21.01.2024 як за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (в подальшому - Закон 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з ст. 1 Закон № 2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Відповідно до ст. 9 ч. 1-4 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Так, п. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 “Про загальну мобілізацію” у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 “Про введення воєнного стану в Україні” та № 69 “Про загальну мобілізацію” Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в подальшому - Постанова № 168).
Відповідно до п. 1 Постанови № 168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Відповідно до п. 1-1. Постанови № 168, установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.
Установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови.
Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди, в тому числі додаткової винагороди у збільшеному розмірі у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, збільшеної до 100000 грн. пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. При цьому порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди в розмірах, встановлених Постановою № 168, визначаються міністерствами та державними органами за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки.
З метою врегулювання порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, Міністром оборони України видано Окреме доручення № 912/з/29 від 23.06.2022, пунктом 1 якого установлено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей; здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою; здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.
Пунктом 2 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах, зокрема: 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).
Згідно з п. 3 Окремого доручення Міністра № 912/з/29, райони ведення бойових дій слід визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Пунктом 4 Окремого доручення Міністра № 912/з/29, доручено керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.
У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною у додатку № 2 до цього доручення.
Згідно з пунктами 5 та 6 зазначеного окремого доручення, виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).
Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Згідно з п. 14 Окремого доручення Міністра № 912/з/29, це доручення застосовувати з 01.06.2022 (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022).
Таким чином, підставами для виплати військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях у певний період, додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн., передбаченої Постановою КМУ № 168, є бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій; журнал ведення оперативної обстановки; бойове донесення або постова відомість; рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань та довідка командира військової частини, до якої для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Передбачений цим окремим дорученням перелік видів бойових дій і заходів, які вважаються безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, є вичерпним.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII “Про оборону України” бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 05.06.2024 в справі № 200/660/23, від 27.06.2024 у справі № 200/3996/23, від 07.08.2025 у справі № 420/33902/24.
У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.
У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.
Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обов`язковою умовою отримання додаткової винагороди є підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
При цьому, для підтвердження такої участі вимагається сукупність інформації, викладеної у наступних документах: бойові накази (бойового розпорядження); журнали бойових дій, журнали ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорти (донесення) начальника (командира) відповідного підрозділу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 від 27.08.2024 за № 9/4/621, відповідно до якої, що старший солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 06.07.2023 по 27.08.2023, з 05.09.2023 по 22.01.2024 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Новоселівське Сватівського району Коломийчиської сільської громади Луганської області, н.п. Андріївна Бахмутського району Бахмутської міської громади Донецької області.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 21.03.2024 у справі № 560/12539/22, від 28.05.2024 у справі № 560/1200/23, від 06.06.2024 у справі № 200/706/23 та від 12.12.2024 у справі № 120/10649/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець. За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який її видав.
Проте в постановах від 05.08.2024 у справі № 200/4100/23, від 17.01.2025 у справі № 120/7513/23 та інших Верховний Суд зауважив, що розглядаючи дану категорію справ суди повинні перевіряти, чи підтверджує видана довідка участь військовослужбовця у бойових діях у визначений період, розглядаючи її разом з іншими доказами, оскільки довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації, сама по собі не може бути сприйнята як автоматично беззаперечний доказ участі в бойових діях у зазначені в ній періоди для цілей нарахування додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. Таке підтвердження має оцінюватися у сукупності з іншими доказами, які містять конкретну інформацію (наприклад: бойові накази/розпорядження, журнали бойових дій, рапорти командирів, інші документи), що фактично підтверджують виконання обов`язків, які дають право на винагороду.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з довідкою про безпосередню участь ОСОБА_1 від 27.08.2024 за № 9/4/621, судом апеляційної інстанції встановлено, що її видано на підставі БР командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 116/1/1353т/пкп від 06.11.2022, БР командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № бр-2858т. від 19.06.2023, БН командира НОМЕР_2 ОМБр № 345/207т від 23.06.2023, БР командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № бр-3140т. від 03.07.2023, БР командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 116/1/3628т/пкп від 07.07.2022, БН командира НОМЕР_2 ОМБр № 345/251т від 10.07.2023, командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 116/1/3920т/пкп від 22.07.2022, БР командира ТГр «АДАМ» № 189т/БР/окп від 23.07.2023, БР командира ТГр «АДАМ» № 193т/БР/окп від 25.07.2023, БР командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.08.2023 № 116/1/4370т; БН командира НОМЕР_2 ОШБр від 24.08.2023 № 1535; БР командувача ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 26.09.2023 № 116/1/4992т, БР командира ОТУ «СОЛЕДАР» від 26.09.2023 № 1314/4/9/7345т/окп; БН командира 920ШБр від 27.09.2023 № 345/504т, БР командира 920ШБр від 26.09.2023 № 5/3/96кп/дск, Розпорядження з бойового застосування РВіА ОТУ «СОЛЕДАР» від 31.08.2023 № 905 дск/8окп, БР командира 1ШБ від 01.09.2023 № 242; БН командира 1ШБ від 27.09.2023 № 102/4, ЖБД 1ШБ № 11/вн/дск від 15.08.2023; Рапорт ТВО командира ІСВ 1ШБ про участь військовослужбовців у бойових діях від 30.09.2023 № 170, ЖБД ІМБ 92ОМБр № 86/вн/дск від 01.04.2023, ЖБД 1ШБ 92ОШБр № l1/вн/дск від 15.08.2023, ЖБД 1ШБ 92ОШБр № 69/вн/дск від 26.10.2023, ЖБД 1ШБ 92ОШБр № 248/вн/дск від 26.12.2023, ЖБД 1ШБ 92ОШБр № 187/вн/дск від 19.05.2024, рапорт командира 1ШБ в/ч НОМЕР_1 від 05.07.2024 № 9/2/3666.
Згідно з приписами Інструкції з діловодства у Збройних Силах України (в редакції наказу ГШ ЗСУ № 124 від 07.04.2017, наказу Головнокомандувача ЗСУ № 40 від 31.01.2024) у наказах по стройовій частині відображається рух військовослужбовців у військовій частині (прибуття, вибуття, переміщення, тощо), такі накази не видаються на підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, така участь підтверджується бойовими наказами.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що довідка про безпосередню участь від 27.08.2024 за № 9/4/621 підтверджує періоди перебування ОСОБА_1 у районі ведення бойових дій, а не періоди його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки/населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у спірний період.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2026 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 : інформацію про завдання/заходи, які виконував/здійснював ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 упродовж спірного періоду з 01.01.2024 по 21.01.2024, стосовно якого відповідач висловив заперечення щодо наявності підстав для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн., а також чи могло бути так, що відповідач з певних причин не зафіксував участь позивача у відповідних завданнях та/або заходах у службових документах, які є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. У разі наявності таких обставин відповідачу необхідно надати до суду належні та допустимі докази, що підтверджують факт відсутності чи наявності участі позивача у зазначених завданнях/заходах, а також пояснити причини неналежного документального оформлення цих відомостей; інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.01.2024 по 21.01.2024, а саме: засвідчені копії бойових наказів та розпорядження, журналів бойових дій та рапортів командирів стосовно ОСОБА_1 ; засвідчені копії додаткових довідок (про безпосередню участь у бойових діях або відповідних заходах) начальника органу, який веде бойові дії, із зазначенням періоду (кількості днів) та термінів безпосередньої участі позивача, всі інші документи стосовно ОСОБА_1 із зазначенням які заходи/завдання виконував упродовж спірного періоду та в яких проходив службу. У разі відсутності документів, що підтверджують участь ОСОБА_1 у бойових діях або заходах із забезпечення національної безпеки і оборони у період з 01.01.2024 по 21.01.2024, зазначити, які саме завдання виконував позивач і де проходив військову службу протягом спірного періоду.
Листом Другого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2026, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, повторно направлено до Військової частини НОМЕР_1 вищезазначену ухвалу суду.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду відповідачем надано витяг з матеріалів службового розслідування за обставинами отримання травми ОСОБА_1 , витяг з рапорту командира підрозділу щодо отримання додаткової грошової винагороди за січень 2024 року, довідку про обставини поранення ОСОБА_1 , а також медичну документацію стосовно зазначеного поранення.
Згідно з наданими документами повідомлено, що за період з 01.01.2024 по 31.01.2024 старший солдат ОСОБА_1 , який обіймає посаду старшого сапера-гранатометника НОМЕР_3 штурмового батальйону, додаткову винагороду у підвищеному розмірі до 100000 грн. за січень 2024 року не отримував, оскільки у спірний період не залучався до виконання бойових завдань, що підтверджується рапортом командира НОМЕР_3 штурмового батальйону капітана ОСОБА_2 (вх. № 10-19/2/624 від 01.02.2024).
Крім того, відповідачем повідомлено, що відомості щодо фіксації участі ОСОБА_1 у виконанні завдань (заходів), які відповідають критеріям виконання бойових (спеціальних) завдань та за які передбачена виплата додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн., у службових документах відсутні та до військової частини не надходили. Отже, інформація про виконання ОСОБА_1 таких завдань у зазначений період відсутня.
Водночас, згідно з вищевказаним рапортом, особовому складу НОМЕР_3 штурмового батальйону, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), виплачено додаткову винагороду за січень 2024 року в розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, що визначені абз. 16 - 24 п. 2 розд. ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (зі змінами), за період з 01 січня по 31 січня 2024 року, зокрема ОСОБА_1 .
Одночасно, суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах справи відсутні дані про невідповідність вищевказаного рапорту вимогам нормативно-правових актів чи про наявність у ньому недостовірних відомостей, у зв`язку з чим зазначений рапорт є належним і допустимим доказом у спірних правовідносинах.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що право на додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. виникає виключно за умов документального підтвердження виконання у відповідні дні військовослужбовцем бойових завдань, проте, до суду не надано доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій у спірний період.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріалами справи не встановлено підстав для нарахування ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі до 100000 грн. за період з 01.01.2024 по 21.01.2024, оскільки в справі відсутня належним чином оформлена інформація щодо безпосередньої участі позивача в спірний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій.
Щодо позовних вимог про виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн. за період з 21.01.2024 по 28.04.2024 з урахуванням відпустки для реабілітації, як особі, яка проходила лікування у зв`язку з травмами та пораненнями, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з п. 1-2. Постанови № 168, виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, аналіз вищезазначених норм законодавства, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, вказує, що встановлена Постановою № 168 додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, додаткова винагорода у збільшеному розмірі до 100000 грн. виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.
Виплата ж збільшеної до 100000 грн. винагороди за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії відбувається за двох умов, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постанові Верховного Суду від 19.06.2025 у справі № 480/9155/23.
Відповідно до абз. 4 п. 11 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (в редакції від 29.09.2023: в подальшому – Порядок № 260), у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
- загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини,- виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла), у тому числі за місяць початку військової служби;
- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 передбачено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови № 168, Міністр оборони України прийняв Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 (в подальшому - Окреме доручення № 912/з/29).
Відповідно до п. 8 Окремого доручення № 912/з/29, у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
Згідно з п. 1.1 гл. 1 розд. І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800; в подальшому – Положення № 402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до п. 2.1 гл. 2 розд. І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Згідно з п.п. 21.1, 21.2 гл. 21 розд. ІІ Положення № 402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних ТЦК та СП на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Відповідно до п. 21.5 Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Другої світової війни, участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Другої світової війни, при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України. 
б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби". 
в) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби». 
г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії". 
ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. 
д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. 
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту. 
е) «Захворювання (поранення, травма, контузія, каліцтво), НІ, не пов`язане з проходженням військової служби». 
є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН". 
ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН". 
з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН". 
и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі національного персоналу". 
к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН". 
Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує про те, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. підлягає виплаті, яка здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Тобто норми постанови Кабінету Міністрів України № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме:
- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також
- таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 16.05.2024 у справі № 520/16191/23 та від 09.10.2025 у справі № 260/2842/23.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що право на отримання додаткової винагороди до 100000 гривень мають військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення № 402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 № 1492 про результати проведення службового розслідування, в ході проведення службового розслідування встановлено, що 21.01.2024, згідно бойового розпорядження командира НОМЕР_3 штурмового батальйону НОМЕР_2 ошбр № НОМЕР_4 (від 17:00 21.01.2024), тимчасово виконуючий обов`язки командир інженерно-саперного взводу НОМЕР_3 штурмового батальйону молодший сержант ОСОБА_3 отримав бойове завдання провести інженерні роботи по встановленню мінно-вибухових загороджень на визначеній позиції (з 05:00 22.01.2024) та провести інженерну розвідку маршрутів висування підрозділів НОМЕР_3 штурмового батальйону та здійснити розмінування штатними засобами по визначеному маршруту. Як було визначено, завдання мала виконати інженерно-саперна група у складі двох саперів, а саме: сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу І штурмового батальйону молодшого сержанта ОСОБА_4 та старшого сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу НОМЕР_3 штурмового батальйону старшого солдата ОСОБА_1 .
В подальшому, після отримання цього бойового розпорядження молодший сержант ОСОБА_3 довів його до зазначеного особового складу, після чого здійснював їх підготовку до висування на визначену місцевість для виконання поставлених бойових завдань.
Цього ж дня, приблизно о 21:00, коли особовий склад був готовий до висування на місцевість, перебуваючи у місці тимчасового розташування інженерно-саперного взводу НОМЕР_3 штурмового батальйону за адресою: АДРЕСА_1 , у підготовленому для встановлення мінно-вибухових загороджень рюкзаку із засобами мінування стався «хлопок», ймовірно міна прийшла в бойову готовність, як тільки молодший сержант ОСОБА_4 підняв рюкзак з метою його завантаження до автомобіля. В той момент коли сталась нештатна ситуація, останній відкинув даний рюкзак якомога далі в сторону, а особовий склад інженерно-саперного взводу перемістився на вулицю в більш безпечне місце.
У зв`язку з ймовірною загрозою для особового складу та настанням темної пори доби, молодший сержант ОСОБА_3 наказав всьому підлеглому особовому складу до окремого розпорядження знаходитись та відпочивати в будинку, в який заходити та виходити через сусідній двір. Також, біля двору автомобілями перекрив дорогу з обох сторін та виставив чергування зі зміною особового складу через кожну годину до настання ранку.
Як зазначили співслужбовці після того як, молодший сержант ОСОБА_3 виставив оточення, прийнявши самостійно рішення він зі своєї стрілецької зброї стріляв по даному рюкзаку, але це було безрезультатно. Після чого всі військовослужбовці, окрім виставленого наряду, з вулиці перемістились до будинку для відпочинку. В подальшому, після того як солдат ОСОБА_5 змінився з чергування 22.01.2024 о 01:00, приблизно в період з 01:00-01:30 вийшов з будинку та зустрів молодшої о сержанта ОСОБА_3 , на прохання останнього солдат ОСОБА_5 виніс йому скоч та направився до будинку.
22.01.2024, приблизно о 01 год. 30 хв., стався вибух вибухового пристрою, всупереч вжитим заходам безпеки, перебуваючи на подвір`ї даного приватного будинку та безпосередньо в зоні ураження, отримали різного ступеню важкості молодший сержант ОСОБА_3 , старший солдат ОСОБА_1 та солдат ОСОБА_5 , яких після надання першої до медичної допомоги евакуйовано до пересувної хірургічної групи у м. Дружківка Донецької області для проходження стаціонарного лікування встановленим порядком. Решта особового складу інженерно-саперного взводу 1 штурмового батальйону тілесних ушкоджень не зазнали та інших очевидців події не встановлено.
Щодо старшого солдата ОСОБА_1 , а саме ступінь отриманих ним поранень згідно медичних документів, а також причинного зв`язку між діями військовослужбовця та подією встановлено наступне.
Згідно з журналом обліку поранених та травмованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , інв. номер 3 від 01.01.2024, та первинної медичної картки № 3420 (форма-100), встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 22.01.2024 отримав: ВТ. Множинні ВОП: обличчя, грудної клітки, обох верхніх кінцівок і лівої нижньої кінцівки. Лівобічний пневмоторакс. Проникаюче ВОСП черевної порожнини. Із пхг Дружківка: ВОСП м`яких тканин обличчя та голови. Грудної клітки обох верхніх та нижніх кінцівок. Лівобічний пневмогематорекс. ВОСГІ лівого ока.
Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №е1 196, старший солдат ОСОБА_1 в період з 22.01.2024 по 31.01.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені 1.1. Мечникова «ДОР» м. Дніпро, з діагнозом: МВТ (22.01.2024): ВОСП м`яких тканин обличчя та шиї з наявністю сторонніх тіл металевої щільності в м`яких тканинах обличчя, та стороннім тілом металевої щільності допереду від С2 справа. Струс ГМ. Проникаюче адаптоване поранення склери, ВОСТ лівого ока. ВОСІ грудної клітки проникаюче з наявністю стороннього тіла металевої щільності в грудній стінці та раньовими каналами в верхній частці лівої легені та нижній частці правої легені. Двобічний гемопневмоторакс. Дрібні ВОСП верхніх та нижніх кінцівок.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2705, старший солдат ОСОБА_1 в період з 01.02.2024 по 08.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.1. Пирогова» ВОР м. Вінниця, з діагнозом: 22.01.24 ВОСП м`яких тканин обличчя та шиї з наявністю сторонніх тіл металевої щільності в м`яких тканинах обличчя та стороннім тілом металевої щільності до переду від С2 справа. Струс ГМ. Проникаюче адаптоване поранення склери ОС. Опероване проникаюче поранення рогівки ОС. Травматична катаракта ОС. Гемофтальм. ВОСТ лівого ока. Акубаротравма з посттравматичним розривом барабанної перетинки зліва. ВОСП грудної клітки проникаюче з наявністю стороннього тіла металевої щільності в грудній стінці та раньовими каналами в верхній частці лівої легені та нижній частці правої легені. Двобічний гемопневмоторакс. Дрібні ВОСП верхніх та нижніх кінцівок. Опероване проникаюче поранення рогівки ОС. Травматична катаракта ОС. Гемофтальм.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1780, старший солдат ОСОБА_1 в період з 08.03.2024 по 29.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Хмільницька центральна лікарня» ХМР м. Хмільник Вінницької області, з діагнозом: Основний: СПО(22.01.2024) Дренування обох плевральних порожнин за Бюлау. Лапароцентез. ГІХО вогнепальних ран. СПО(25.01.2024) Рентгенендоваскулярна емболізація дисекційної аневризми лівої ВСА (с цибулині) із стент-підтримкою (імплантація графт стенту в зону дисекційної аневризми лівої ВСА). СІ 10(15.02.2024) м/х ФЕК з ГОЛ, ВЕ з видаленням ВОСТ, ЛК розривів, тампонада газом 10% щодо проникаючого склерально-лімбально-рогоівкового поранення ОБ. Артифакія ОБ. Акубаротравма з посттравматичним розривом барабанної перетинки зліва. ВОСП(22.01.2024) м`яких тканин обличчя та шиї з наявністю сторонніх тіл металевої щільності в м`яких тканинах обличчя та стороннім тілом металевої щільності від С2 справа. Струс ГМ. ВОСП грудної клітки проникаюче з наявністю стороннього тіла металевої щільності в грудній стінці та раньовими каналами в верхній частці лівої легені та нижній частці правої легені. Двобічний гемопневмоторакс. Дрібні ВОСП верхніх та нижніх кінцівок.
29.03.2024 проведено медичний огляд військово-лікарської комісії при КНП «Хмільницька ЦЛ» (Довідка ВЛК від 29.03.2024 № 1), згідно якого, травма старшого солдата ОСОБА_1 класифікується як важка, за станом здоров`я потребує відпустки терміном на 30 календарних діб.
Неправомірних дій старшим солдатом ОСОБА_1 , які призвели до його поранення, не виявлено.
Виходячи з матеріалів службового розслідування, об`єктивних даних про порушення старшим солдатом ОСОБА_1 вимог, передбачених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, не встановлено.
Причини та умови, що сприяли пораненню старшого солдата ОСОБА_1 , зумовлені перебуванням в радіусі ураження невстановленого вибухового пристрою за місцем тимчасового розташування особового складу інженерно-саперного взводу НОМЕР_3 штурмового батальйону в районі ведення бойових дій.
Поранення старшим солдатом ОСОБА_1 отримане під час виконання службових обов`язків та не спричинене діями противника.
Дата та час отримання поранення: 22.01.2024 близько о 01 годині 30 хвилин.
Місце отримання поранення: місто Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області.
Поранення старшого солдата ОСОБА_1 не пов`язане вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно.
Поранення старшого солдата ОСОБА_1 пов`язане із виконанням обов`язків військової служби.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 29.03.2024 № 1, солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз: СПО (22.01.2024) Дренування обох плевральних порожнин за Бюлау. Лапароцентез. ПХО вогнепальних ран. СПО (25.01.2024) Рентгенендоваскулярна емболізація дисекційної аневризми лівої ВСА (в цибулині) із стент-підтримкою (імплантація графт стенту в зону дисекційної аневризми лівої ВСА). СПО (15.02.2024) м/х ФЕК з ІОЛ, ВЕ з видаленням ВОСТ, ЛК розривів, тампонада газом 10% щодо проникаючого склерально-лімбально-рогоївкового поранення OS. Артифакія OS. Акубаротравма з посттравматичним розривом барабанної перетинки зліва. ВОСП (22.01.2024) м`яких тканин обличчя та шиї з наявністю сторонніх тіл металевої щільності в м`яких тканинах обличчя та стороннім тілом металевої щільності від С2 справа. Струс ГМ. ВОСП грудної клітки проникаюче з наявністю стороннього тіла металевої щільності в грудній стінці та раньовими каналами в верхній частці лівої легені та нижній частці правої легені. Двобічний гемопневмоторакс. Дрібні ВОСП верхніх та нижніх кінцівок. Поранення, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби. (Довідка про обставини травми відсутня). Відповідно до Класифікатора розподілу травми за ступенем важкості, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370, дана травма класифікується як важка. 
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1780 ОСОБА_1 , поранення, ТАК, пов`язане із проходженням військової служби. (Довідка про обставини травми відсутня). Відповідно до Класифікатора розподілу травми за ступенем важкості, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370, дана травма класифікується як важка. 
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 15.05.2024 № 23/1813, виданої на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 № 1492, старший солдат ОСОБА_1 22.01.2024 отримав мінно-вибухову травму, а саме: вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин обличчя та шиї з наявністю сторонніх тіл металевої щільності в м`яких тканинах обличчя, та стороннім тілом металевої щільності до переду від С2 справа; струс головного мозку; акубаротравму з посттравматичним розривом барабанної перетинки зліва; проникаюче адаптоване поранення склери, вогнепальне осколкове поранення лівого ока; вогнепальне осколкове сліпе поранення грудної клітки проникаюче з наявністю стороннього тіла металевої щільності в грудній стінці та раньовими каналами в верхній частці лівої легені та нижній частці правої легені; двобічний гемопневмоторакс; дрібні вогнепальні осколкові сліпі поранення верхніх та нижніх кінцівок
За обставин: 22.01.2024 приблизно о 01 год. 30 хв. в ході виконання бойового завдання з проведення інженерних робіт по встановленню мінно-вибухових загороджень на визначеній позиції та проведенні інженерної розвідки маршрутів висування підрозділів, здійснення розмінування штатними засобами по визначеному маршруту, під час перебування в місці тимчасового розташування підрозділу за адресою: АДРЕСА_1 , у підготовленому для встановлення мінно- вибухових загороджень рюкзаку із засобами мінування, стався «хлопок», ймовірно міна прийшла в бойову готовність, внаслідок нештатної ситуації стався вибух вибухового пристрою всупереч вжитим заходам безпеки, в зоні ураження якого знаходився військовослужбовець, в результаті чого отримав поранення. Поранення отримано під час виконання службових обов`язків та не спричинене діями противника.
Не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушень, не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Тілесні ушкодження не спричинені собі навмисно.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що вищезазначені довідки не підтверджують наявності підстав для здійснення Військовою частиною НОМЕР_1 нарахування та виплати додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168, оскільки вони не містять відомостей щодо ОСОБА_1 про отримання ним поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, а також про перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за висновком (постановою) військово-лікарської (військово-лікарської експертної, медичної) комісії.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2025 в справі № 520/23372/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	О.А. Спаскін   Л.В. Любчич