ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

18 березня 2026 року	Справа №160/34624/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Криворізький онкологічний диспансер», Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
04 грудня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність КНП «Криворізький онкологічний диспансер» ДОР та Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОВА, що полягала в неприйнятті та непроведенні оцінювання повсякденного функціонування особи;
- зобов`язати вказані органи забезпечити проведення оцінювання повсякденного функціонування особи для встановлення інвалідності відповідно до Постанови КМУ № 1338.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 р. вказана позовна заява була залишена без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до суду: - уточнену позовну заяву в кількості примірників відповідно до кількості учасників у справі в якій уточнити позовні вимоги та викласти їх чітко та зрозуміло; - документ про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн; - документи надані до позовної заяви належно якості.
11 грудня 2025 року від позивача надійшла уточнена редакція позовної заяви, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідачів, яка в сукупності полягала у перешкоджанні моєму доступу до процедури оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Постанови КМУ №1338;
- визнати протиправними дії та бездіяльність КНП «Криворізький онкодиспансер» ДОР, що виявилися у дворазовому необґрунтованому неприйнятті направлення та непроведенні оцінювання;
- визнати протиправною бездіяльність Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОВА, який не забезпечив розгляд звернення по суті, не усунув порушень, не організував проведення оцінювання та фактично підтримав незаконну відмову диспансеру;
- зобов`язати відповідачів забезпечити проведення оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до вимог Постанови КМУ №1338.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 р. продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Криворізький онкологічний диспансер», Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії на десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
26 грудня 2025 року від позивача надійшла клопотання про усунення недоліків, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 КНП «Криворізький онкологічний диспансер» ДОР, яка полягала у неприйнятті та поверненні електронних направлень від 06.10.2025 та 13.10.2025 і непроведенні оцінювання повсякденного функціонування особи;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОВА, яка полягає у нерозгляді по суті звернення від 06.11.2025, зареєстрованого 07.11.2025, та неорганізації проведення оцінювання;
- зобов`язати відповідачів забезпечити проведення оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1338.
Позивач вказує на порушення його права на доступ до процедури оцінювання повсякденного функціонування, встановленої Постановою КМУ №1338 від 15.11.2024, що сталося внаслідок сукупної протиправної бездіяльності обох відповідачів. Зокрема, відповідно до заяв позивача КНТ «Криворізький онкологічний диспансер» ДОР двічі відмовив у проведені оцінювання. Позивач зазначає, що Постанова №1338 не містить підстав для відмови через «недостатній рівень обмеження».
Щодо позовних вимог до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОВА позивач зазначає, що отримавши звернення через МОЗ України Департамент не здійснив жодного реагування по суті; не перевірив правомірність відмов диспансеру; фактично підтвердив незаконну відмову, зазначивши, що «підстав для оцінювання не було»; порадив повторно звернутися до лікаря.
У сукупності такі дії та бездіяльність відповідачів, на думку позивача, позбавили її можливості пройти обов`язкову державну процедуру, що є порушенням ст. 19 Конституції України, Закону № 875-XII та міжнародних гарантій зазначених у позові.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 р. суд вирішив прийняти до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі. Зобов`язати Комунального некомерційного підприємства «Криворізький онкологічний диспансер»: - надати копії електронних звернень щодо ОСОБА_1 від 06.10.2025р. та від 13.10.2025р. та всі документи, які враховані при розгляді вказаних звернень.
06 лютого 2026 року Комунальне некомерційне підприємство "Криворізький онкологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради по справі № 160/34624/25 надало відзив на позовну заяву, проти позову заперечує та зазначає таке.
06 жовтня 2025 р. первинне електронне направлення до КНТ «Криворізький ОД» ДОР» на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою проведення їй оцінювання повсякденного функціонування (ОПФО) надійшло від лікуючого лікаря ОСОБА_2 та було повернене на доопрацювання адміністратором ЕКОПФО у зв`язку з тим, що вказані у направленні рівні обмежень життєдіяльності (нормальні та легкі) не відповідали критеріям направлення на ОПФО згідно пункту 2 «КРИТЕРІЇВ направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи» постанови КМУ від 15.11.2024 р. № 1338. Підстава: пункт 27 «ПОРЯДКУ проведення ОПФО» пост. КМУ від 15.11.2024 р. № 1338.
13 жовтня 2025 р. до КНТ «Криворізький ОД» ДОР» повторно надійшло електронне направлення для проведення ОПФО ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що вказані у направленні рівні обмежень життєдіяльності (нормальні та легкі) не відповідали критеріям направлення на ОПФО згідно пункту 2 «КРИТЕРІЇВ направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи» постанови КМУ від 15.11.2024 р. № 1338 електронне направлення повторно було повернене лікуючому лікарю. Підстава: пункт 27 «ПОРЯДКУ проведення ОПФО» пост. КМУ від 15.11.2024 р. № 1338. В подальшому електронне направлення для проведення ОПФО ОСОБА_1 до КНТ «Криворізький ОД» ДОР» не надходило.
Відповідач також вказав, що відповідні направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи Позивача не містили відповідного обмеження, що підтверджується наданими зображеннями електронної системи відповідно до яких лікуючим лікарем при направлені на оцінювання було зазначено "нормальний" рівень здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання, провадження трудової діяльності, про що неодноразово і було повідомлено Позивача. 
При цьому, відповідач зазначає, що КНТ "Криворізький ОД" ДОР не має повноважень впливати на формування відповідного електронного направлення, яке здійснюється лікуючим лікарем.
Додатково відповідач вказав, що електронне направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи здійснюється з допомогою електронної системи, яка адмініструється МОЗ України. При цьому, будь які рішення адміністраторами та членами експертних команд також приймаються через використання електронної системи. На даний час, електрона система технічно реалізована таким чином, що після повернення електронного направлення на доопрацювання лікуючому лікарю, ні заклад (КНТ "Криворізький ОД" ДОР), ні адміністратор, ні члени експертної команди не мають можливості перегляду відповідного направлення та відповіді на нього, зважаючи на викладене КНТ "Криворізький ОД" ДОР не має технічної можливості виконати ухвалу суду щодо зобов`язання надати копії електронних звернень щодо ОСОБА_1 від 06.10.2025р. та від 13.10.2025р. та всі документи, які враховані при розгляді вказаних звернень.
Зазначені документи доступні для перегляду лише у лікуючого лікаря ОСОБА_2, яка здійснила направлення позивача на оцінювання. Відповідно до публічної інформації з сайту Управління охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради https://uoz.kr.ua/simejni-likari/ ОСОБА_2 є лікарем КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ №6» КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, код ЄДРПОУ 37862109, Адреса: 50000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, площа Захисників України, будинок 5а.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 р. витребувано у лікаря ОСОБА_2 КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ №6» КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (код ЄДРПОУ 37862109, Адреса: 50000, Україна, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, площа Захисників України, будинок 5а) копії електронних направлень щодо ОСОБА_1 від 06.10.2025р. та від 13.10.2025р. та всі документи, які додані до відповідних направлень і відповіді отримані за результатами їх розгляду (повернення на доопрацювання) з електронної системи.
23 лютого 2026 року ОСОБА_1 по справі № 160/34624/25 надала письмові пояснення. 
04 березня 2026 року від Комунального некомерційного підприємства «Криворізький онкологічний диспансер» надійшла заява, до якої заявник долучив лист від 03.03.2026р. №149, в якому зазначено, що ОСОБА_1 декларацію на медичне обслуговування з КНП «ЦПМСД №6» КМР не укладала. Декларація укладена з лікарем ОСОБА_2 яка не є працівником «ЦПМСД №6 КМР. Лікар працює як ФОП ОСОБА_3 .
16 березня 2026 р. суд ухвалою вирішив витребувати у лікаря ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , номер телефону НОМЕР_1 ) копії електронних направлень щодо ОСОБА_1 від 06.10.2025р. та від 13.10.2025р. та всі документи, які додані до відповідних направлень і відповіді отримані за результатами їх розгляду (повернення на доопрацювання) з електронної системи.
18 березня 2026 року від лікаря ОСОБА_2 надійшли документи по справі.
Дослідивши зібрані у справі докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII, який також гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами. 
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. 
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону № 875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України за № 1338 від 15.11.2024 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.
Відповідно до пункту 2 даної Постанови, установлено, що до введення в дію Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи: з 1 січня 2025 р. експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою; проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою. Відповідно до пункту 1 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, цей Порядок визначає процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання), а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю (далі - особа) з метою встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурноспортивній, соціальній та психологічній реабілітації, а також складення та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на основі комплексного реабілітаційного обстеження особи та індивідуального реабілітаційного плану (за наявності).
Направлення на оцінювання у зв`язку з тривалою тимчасовою непрацездатністю проводиться з метою визначення необхідності продовження тимчасової непрацездатності або встановлення інвалідності (пункт 3 Порядку). 
Оцінювання проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі експертні команди) (пункт 8 Порядку).
Згідно з п. 17 Порядку оцінювання проводиться за електронним направленням, що сформоване в електронній системі лікарем (далі - лікар, який направив): лікуючим лікарем з надання первинної медичної допомоги, лікуючим лікарем з надання спеціалізованої медичної допомоги після проведення необхідних діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності ознак, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи"; головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії щодо осіб, в яких за результатами проходження військово-лікарської, лікарської експертизи виявлено ознаки, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338.
Відповідно до пп.2 п. 20 Порядку Електронне направлення повинне містити таку інформацію: про відповідність особи критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р., № 1338.
Відповідно до підпункту 1 пункту 21 Порядку до електронного направлення додаються електронні копії оригіналів таких документів: 1) документи особи, яка направляється на проведення оцінювання; 2) медичні документи, що стосуються захворювання чи стану здоров`я, відповідно до якого особу направлено на проведення оцінювання. Пунктом 22 Порядку передбачено, що з метою підтвердження причини настання інвалідності до електронного направлення можуть додаватися і інші документи.
Порядок дій закладу після отримання направлення визначається п. 24-27 Порядку, відповідно до яких: 
24. Після отримання закладом охорони здоров`я електронного направлення в електронній системі таке направлення розглядається адміністратором закладу охорони здоров`я (далі - адміністратор), який є уповноваженою особою закладу охорони здоров`я, в якому створено експертну команду. У закладі охорони здоров`я може бути уповноважено кількох осіб для виконання функцій адміністратора.
25. Адміністратор: отримує електронні направлення та супровідні документи в електронній системі та проводить їх перевірку на предмет повноти наданої інформації; приймає електронне направлення та супровідні документи до розгляду в експертній команді або повертає їх на доопрацювання в разі наявності відповідних підстав протягом п`яти робочих днів з моменту їх надходження із зазначенням підстави для повернення; повертає направлення, в яких експертною командою виявлено помилки, які не є описками або арифметичними помилками в інформації, що міститься в направленні на оцінювання та/або документах, що додаються до нього, на доопрацювання лікарю, який направив, протягом п`яти робочих днів з дня виявлення помилки; ставить повторно в чергу справу щодо особи, яка вперше не з`явилася у визначені час і місце для проведення оцінювання; завантажує (за наявності технічної можливості) до електронної системи додаткові документи за результатами додаткового обстеження особи; повертає лікарю, який направив, направлення та документи, що додаються до нього, у разі, коли особа повторно не з`явилася на оцінювання у визначені час і місце, а також у разі подання особою письмової заяви про відмову в проходженні оцінювання; виконує інші функції, визначені цим Порядком.
26. Після прийняття адміністратором електронного направлення до розгляду інформація про форму, дату та час розгляду надсилається особі, щодо якої буде проводитися оцінювання, на адресу її електронної пошти (у разі відсутності електронної пошти протягом п`яти календарних днів шляхом надсилання особі в паперовій формі засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі для лікаря, який направив (без зазначення персонального складу експертної команди, яка проводитиме оцінювання).
27. Підставами для повернення адміністратором документів на доопрацювання є: наявність помилок у введеній інформації або невнесення до електронного направлення всіх необхідних відомостей, зазначених у пунктах 21 і 22 цього Порядку, які не носять характеру описок, технічних або арифметичних помилок; відсутність необхідних документів, які повинні бути додані до електронного направлення, зазначених у пунктах 21 і 22 цього Порядку; неналежна якість електронних копій документів, які додані до електронного направлення, що унеможливлює ознайомлення з ними; невідповідність критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (Офіційний вісник України, 2024 р., № 107, ст. 6782).
Згідно з п. 2 зазначених критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи у разі направлення на оцінювання в медичній документації повинно бути зафіксоване стійке обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання, провадження трудової діяльності.
Зі змісту наведених норм суд дійшов висновку, що відповідно до критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі направлення на оцінювання в медичній документації повинно бути зафіксоване стійке обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання, провадження трудової діяльності. 
При цьому, невідповідність критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи є підставою для повернення адміністратором документів на доопрацювання.
Суд встановив, що мало місце два направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи Позивача - 06 жовтня 2025 р. та 13 жовтня 2025 р.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову, відповідач КНТ "Криворізький ОД" ДОР вказує, що відповідні направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи Позивача не містили відповідного обмеження, що підтверджується наданими зображеннями електронної системи відповідно до яких лікуючим лікарем при направлені на оцінювання було зазначено "нормальний" рівень здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання, провадження трудової діяльності, про що неодноразово і було повідомлено Позивача. 
Враховуючи наведені обставини, відповідач на підставі пункту 27 Порядку проведення ОПФО, затвердженого пост. КМУ від 15.11.2024 р. № 1338 повернув документи на доопрацювання.
З метою встановлення обставини щодо наявності чи відсутності у направленні на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи Позивача передбаченого у п. 2 зазначених критеріїв зафіксованого стійкого обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання, провадження трудової діяльності, суд витребував у лікуючого лікаря направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи Позивача.
З наданих документів суд встановив, що 13.10.2025 р. надано електронне направлення для проведення ОПФО ОСОБА_1 .
При цьому у графах здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання вказано «нормальна здатність», а в графі «здатність до трудової діяльності» вказано «легкий ступінь обмеження».
Як суд вже зазначав, ступінь обмеження життєдіяльності є ключовим критерієм для направлення для проведення ОПФО та згідно із законодавством, а саме п. 2 критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі направлення на оцінювання в медичній документації повинно бути зафіксоване стійке обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання, провадження трудової діяльності.
Згідно з п. 5 ПКМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338 передбачає, що ступінь обмеження життєдіяльності визначається як величина відхилення від нормальної функціональності особи, що впливає на її здатність здійснювати основні життєві активності. Таке визначення базується на об`єктивних критеріях, що включають функціональні, соціальні та психологічні аспекти.
Виділяються чотири основні ступені обмеження життєдіяльності:
легкий ступінь обмеження - особа має незначні труднощі у виконанні деяких повсякденних завдань, але здатна справлятися з основними функціями без сторонньої допомоги;
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа має помітні труднощі у виконанні повсякденних завдань, таких як навчання, робота, спілкування, орієнтація, контроль за поведінкою, пересування та самообслуговування;
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа стикається з істотними труднощами у виконанні більшості основних активностей, що може включати значні обмеження у навчанні, роботі, спілкуванні та самообслуговуванні, які вимагають регулярної допомоги або спеціальних заходів для покращення якості життя;
значний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа має серйозні порушення функцій органів і систем, що призводять до неможливості або істотного зниження здатності виконувати основні життєві функції, що супроводжується потребою в сторонній допомозі для забезпечення базових потреб, таких як догляд, харчування та пересування.
Як встановлено, у направленні, а саме у графах здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання вказано «нормальна здатність», а в графі «здатність до трудової діяльності» вказано «легкий ступінь обмеження».
Згідно з п. 5 ПКМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338 виділяються чотири основні ступені обмеження життєдіяльності: легкий ступінь обмеження, помірний ступінь обмеження (1 ступінь), виражений ступінь обмеження (2 ступінь), значний ступінь обмеження (3 ступінь).
Проте, як зазначалось, в медичній документації повинно бути зафіксоване стійке обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання, провадження трудової діяльності. При цьому, легкий ступінь обмеження не є підставою для направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи.
Тобто вказаний ступінь обмеження не передбачений критеріями для направлення на ОПФО, що є підставою для відповідача для повернення адміністратором документів на доопрацювання через невідповідність критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338, а саме п. 27.
Щодо позовних вимог до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОВА позивач зазначає, що отримавши звернення через МОЗ України Департамент не здійснив жодного реагування по суті; не перевірив правомірність відмов диспансеру; фактично підтвердив незаконну відмову, зазначивши, що «підстав для оцінювання не було»; порадив повторно звернутися до лікаря.
Суд встановив, що листом «Про розгляд звернення» від 14.10.2025 р. Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської ОВА на звернення позивачки від 07.10.2025 р. повідомило про відсутність підстав для службового розслідування, оскільки саме лікар відповідає за повноту, достовірність та обґрунтованість направлення на проведення оцінювання.
Враховуючи, що суд не встановив порушень з боку Комунального некомерційного підприємства «Криворізький онкологічний диспансер», висновок Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської ОВА є обґрунтованим, а підстав для задоволення позову у цій частині немає.
Позивачка посилається на Конституційні та міжнародні гарантії, за ст. 55 Конституції України гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 9 Конституції та ст. 19 Закону «Про міжнародні договори України», ратифіковані міжнародні угоди є частиною національного законодавства. Україна ратифікувала Конвенцію ООН про права осіб з інвалідністю (CRPD), яка гарантує право на рівність, недискримінацію та розумне пристосування (ст. 1, 5, 25, 26).
З цього приводу суд зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач діяв відповідно до запровадженої процедури та не мав правових підстав для проведення ОПФО, тому суд не встановив порушення прав на рівність, недискримінацію та розумне пристосування.
Позивач посилається на порушення законодавства України. Закон № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» зобов`язує державу створювати умови для реалізації прав людей з інвалідністю. Відмова прийняти направлення є протиправною бездіяльністю та звуженням сутності права.
Проте, суд не може погодитись з такими твердженнями, оскільки відповідач діяв відповідно до чинної норми, а саме п. 27 Постанови 1338, яка не передбачає іншого, ніж повернення документів на доопрацювання, якщо є невідповідність критеріям, про що суд зазначав.
Також позивач вказує на суперечність Постанови КМУ № 1338 міжнародним зобов`язанням. Новий порядок оцінювання повсякденного функціонування не передбачає відмови у прийнятті направлення. Така практика створює бар`єр для реалізації права і суперечить ст. 19 Конституції та ст. 2 КАСУ.
Суд зазначає, що п. 27 Постанови 1338 є чинним та не скасованим на час спірних правовідносин, тому відповідач не мав можливості його не застосовувати. Про цьому, відповідач не відмовляв у проведенні ОПФО, а саме здійснив повернення документів на доопрацювання у порядку, визначеному законодавством, тому суд не може визнати обґрунтованими доводи про порушення ст. 19 Конституції та ст. 2 КАСУ.
Суд вважає необґрунтованими доводи з посиланням на рішення ЄСПЛ Stec v. United Kingdom (2006), Kjartan Asmundsson v. Iceland (2004) та посилання на порушення ст. 1 Першого протоколу, оскільки у спірних правовідносинах не має місце майнового компоненту, чи спору про соціальні виплати. Встановлення інвалідності є передумовою для соціальних виплат, однак такі виплати не є безпосереднім предметом спору, тому ст. 1 Першого протоколу ЄКПЛ не застосовні.
Також позивач вказує на те, що у справі Glor v. Switzerland (2009) ЄСПЛ встановив, що дискримінація за ознакою інвалідності є порушенням ст. 14 Конвенції. Суд підкреслив, що держави повинні забезпечити особливо уважне ставлення до осіб з інвалідністю, включаючи доступ до процедур та оцінювання стану здоров`я.
З цього приводу суд зазначає, що дискримінація (за Законом України
Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні») - це ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Суд не встановив обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами позивачки через певні конкретні ознаки. При цьому, саме законодавство передбачає, що в медичній документації повинно бути зафіксоване стійке обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, спілкування, навчання, провадження трудової діяльності, а легкий ступінь обмеження не передбачений підставою для направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи. Відтак, оскільки відповідач діяв відповідно до встановленої процедури, суд вважає, що він мав правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
При цьому суд зазначає, що твердження позивача, що має місце ігнорування її направлення без оцінки, спростовується матеріалами справи, оскільки це направлення розглянуте та повернуте на доопрацювання відповідно до існуючої процедури.
Також позивач посилається на те, що ЄСПЛ у справі Guberina v. Croatia (2016) визнав, що державні органи повинні враховувати індивідуальні обставини особи з інвалідністю, а формальні відмови - є неприйнятними. 
Суд зазначає, що поділ людей на групи залежно від обставин не є дискримінацією чи формалізмом, якщо є законна мета, критерії об`єктивні і обґрунтовані, та є пропорційність.
Абзац третій пункту 17 Постанови № 1338 передбачає, що оцінювання проводиться за електронним направленням, що сформоване в електронній системі лікарем (далі - лікар, який направив): лікуючим лікарем з надання первинної медичної допомоги, лікуючим лікарем з надання спеціалізованої медичної допомоги після проведення необхідних діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності ознак, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи".
Відтак, законодавство віддає на вирішення лікаря, тобто особи з спеціальними медичними знаннями, вирішення питання щодо наявності ознак, що відповідають критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, а тому суд не погоджується з доводами позивача, що відповідачі допустили дискримінацією чи формалізм, оскільки вони діяли відповідно до визначених лікарем обставин, керуючись чіткими, об`єктивними і обґрунтованими критеріями, що визначені законодавством.
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд
вирішив:
У позові ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Криворізький онкологічний диспансер», Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко