ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/201/26 Справа № 211/1694/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна  І. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, громадянина України, місце роботи, посада: військова частина НОМЕР_1 , старший пожежний, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто судовий збір, -
в с т а н о в и л а :
постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 21.01.2025 о 16.00 год., військовослужбовець військової служби мобілізований солдат ОСОБА_1 , виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду в АДРЕСА_2 , та в такому стані був виявлений представниками військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Акт огляду від 21.01.2025 ( тест № 5560 – 2,11 проміле).
На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
В клопотанні про поновлення строку вказує, що оскаржувану постанову він не отримував, про її існування дізнався з повідомлення державної виконавчої служби від 27.10.2025 року. 
Відповідно до вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 участі у судовому засіданні не приймав, матеріали справи не містять даних про отримання останнім копії оскаржуваної постанови. 
На підставі викладеного, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року.
В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності передбачених ст. 38 КУпАП.
На обгрунтування своїх вимог вказує, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи, він не отримував жодних повісток про виклик до суду, а тому не мав можливості взяти участь у судовому засіданні розгляду справи та в повній мірі скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. 
Зауважує, що з часу виявлення правопорушення 14.04.2024 року минуло більше 3 місяців, вона підлягає закриттю на підставі ст. 38 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання апеляційної інстанції не прибув, при цьому належним чином, завчасно повідомлений про день, час і місце апеляційного розгляду даної справи. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвеції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").
Частиною 6 ст. 294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.
За таких обстави, керуючись ст. 268 КУпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи захисту, викладені ним у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 268 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Всупереч зазначеним вимогам закону справа стосовно ОСОБА_1 розглянута без участі особи та без даних про належне його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. 
Судом двічі відкладався розгляд справи, однак в наявних матеріалах не міститься даних, як про відправлення ОСОБА_1 повідомлення про дату, час та місце розгляду справи так і про належне його повідомлення, тобто обізнаність ОСОБА_1 що щодо нього здійснюється розгляд справи, задля реалізації його права приймати участь у судовому засіданні та надавати пояснення або направити письмові пояснення чи клопотання до суду. 
Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не містить особистого підпису ОСОБА_1 , тобто останній з текстом протоколу не ознайомлений, як і не повідомлений судом про розгляд справи щодо нього. 
Отже, під час апеляційного перегляду встановлено, що повістки та жодні відомості про вручення повідомлення в матеріалах справи або в підсистемі ЄСІТС відсутні, зокрема шляхом поштового відправлення, передачею телефонограми, шляхом надсилання sms-повідомлення із звітом про доставку повідомлення, чим порушено його право на захист, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
З огляду на зазначене, такі істотні порушення тягнуть за собою скасування судового рішення та постановлення нової постанови судом апеляційної інстанції.
Згідно зі ст. 294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.
Згідно положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за № 3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.
Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява № 22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.
Доводи апеляційної скарги про сплив строку накладення адміністративного стягнення не виключає необхідності встановлення наявності або відсутність вини особи, що є обов`язковим та передує етапу вирішення питання про накладення адміністративного стягнення, тобто перевірку спливу таких строків. Лише в разі встановлення вини особи, суд вирішує питання накладення адміністративного стягнення та перевіряє строки його накладення. 
Отже, апеляційним судом встановлено, що військовослужбовець військової служби мобілізований солдат ОСОБА_1 21.01.2025 о 16.00 год., виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду в АДРЕСА_2 , та в такому стані був виявлений представниками військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив діяння, за яке передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Акт огляду від 21.01.2025 (тест № 5560 – 2,11 проміле).
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими письмовими доказами, які є належними, допустимими і достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зокрема: протоколом про вчиненні військового адміністративного правопорушення № ДНК/Б-2 № 78; актом огляду на стан сп`яніння; тест № 5560 – 2,11 проміле; військовим квитком № НОМЕР_2 ; направленням на огляд № 78; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 р., особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 р. строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.
Матеріалами справи достеменно підтверджено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, при виконанні обов`язків військової служби, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає правовій кваліфікації за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Більш того, сам ОСОБА_1 не оспорює фактичні обставини та факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння, факт проходження ним огляду. 
В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідає нормам ст. 256 КУпАП та зазначеній Інструкції, а тому відсутні підстави для визнання його недопустимим. 
Переконливих доводів, які б спростовували висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та слугували підставою для закриття провадження за цих підстав, останнім в апеляційній скарзі не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Разом з цим, апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 21.01.2025 року, отже на час постановлення судом апеляційної інстанції нового рішення, минув строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП у разі пропущення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження за ч. 2 ст. 172-20 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , – задовольнити.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – задовольнити частково.
Постанову Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - скасувати та постановити нову.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду         Ірина СВІЯГІНА