Справа № 632/1992/25	
 	провадження № 2/632/189/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року	м. Златопіль	

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Кочнєва О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін у справі цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2025 року позивач в особі свого представника за ордером адвокатського об`єднання «Апологет» в особі адвоката Усенко Михайла Ігоровича засобами електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2885226 від 31.01.2022 року, укладеного між відповідачем та первинним кредитором ТОВ «Лінеура Україна», виданого на суму 1200,00 грн., у розмірі 5921,88 грн., з яких 1200,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 4721,88 грн. - заборгованість за процентами, а також 2422,40 грн. - судовий збір за розгляд справи у суді та 8000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу представником, права вимоги за яким було передано позивачу від первинного кредитора на підставі договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 року.
В обгрунтування позову було зазначено, що відповідачка, отримавши кошти у товаристві з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна», вимога за якою була згодом придбана позивачем, належним чином свої зобов`язання не виконувала, що є підставою для стягнення з неї отриманих кредитних коштів, що відповідає вимогам укладеного первинного кредитного договору та є відповідним способом захисту прав кредитора.
Ухвалою судді від 27.10.2025 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову (а.с.46).
Позивач та його представник вказану ухвалу отримали засобами електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.48-50), а відповідачка вказану ухвалу отримала у відповідності до вимог п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.51). Відзив від відповідачки не надходив.
Заяви та клопотання від сторін у справі не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися.
Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
31.01.2022 року між відповідачкою та первинним кредитором товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2885226, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти від позивача у розмірі 1200,00 грн. строком на 360 днів зі сплатою процентів кожні 30 днів у розмірі 1,99% на день (а.с.9-17). Відповідачка підписала вказаний договір одноразовим електронним ідентифікатором (а.с.17). 
Кошти відповідачці були перераховані первинним кредитором на картку відповідача НОМЕР_1 31.01.2022 року на суму 1200,00, що підтверджується довідкою платіжного оператора первинного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 19.09.2025 року №7/15766, наданим позивачу первинним кредитором (а.с.20).
Позивач набув право вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу №ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 року разом із відповідним актом приймання-передачі реєстру боржників від 10.08.2023 року та сплатою первинному кредитору ціни продажу за портфель боржників на суму, заявлену позивачем у позовній заяві (а.с.27 - 32).
13.10.2025 року на суму вимоги позивач направив відповідачці претензію щодо сплати коштів у вказаному у позові розмірі (а.с.33).
Таким чином, суду надані усі належні та допустимі докази як отримання відповідачкою кредиту у первинного кредитора, так і переходу права вимоги до позивача. Сам договір між сторонами сплинув 26.01.2023 року. Розрахунок процентів здійснений в межах строку дії договору та суд із наданим розрахунком боргу погоджується у повному обсязі, оскільки він відповідає вимогам діючого законодавства (а.с.21-26).
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, у судовому засіданні підтвердилися вимоги позивача у повному обсязі, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судові витрати позивача на сплату судового збору у повному обсязі.
Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу суд не погоджується із їх розміром, заявленим до стягнення позивачем, оскільки вважає такі витрати не справедливими та не розумними.
01.07.2025 року укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Апологет» (далі - Договір)(а.с.35).
Відповідно до п.2.3 та п.2.5 Договору вартість послуг, які надаються позивачу складає 8000,00 грн. та термін оплати визначається у акті наданих послуг.
Згідно із актом надання послуг №266 від 08.10.2025 року визначено, що послуги надані саме за складання позовної заяви щодо відповідачки саме за вищевказаним кредитним договором, укладеним між відповідачкою та первинним кредитором (а.с.35, зворотній бік).
На підставі детального опису наданих послуг до акту №266 від 08.10.2025 року визначено, що адвокатське об`єднання «Апологет» витратило на складання позовної заяви щодо відповідачки 6 годин 30 хвилин, з яких 30 хвилин - усна консультація клієнта, 30 хвилин - погодження правової позиції клієнта, 2 години 00 хвилин - ознайомлення з матеріалами справи та 3 години 30 хвилин - складання позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта (а.с.36). 
Відповідно до п.6 акту №266 від 08.10.2025 року як додатку до Договору сплата суми наданих послуг повинна відбутися між позивачем та його представником протягом 1 року з моменту підписання вищевказаного акту, що прямо дозволено законодавством, оскільки обов`язку сплати винагороди (гонорару) відразу після надання відповідних послуг представником діюче законодавство не містить.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Отже, процесуальний закон передбачає доведення розміру витрат на професійну правову допомогу шляхом подання стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, детального опису робіт (наданих послуг), а також надання доказів понесення таких витрат та їх співмірності у випадку заперечень проти їх розміру іншої сторони.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката, адвокатського бюро та адвокатського об`єднання за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом або іншою формою здійснення адвокатської діяльності час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
З матеріалів справи вбачається, що позивач не поніс вказані витрати, однак вони особою, яка надала правничу допомогу, надані та пов`язані із вирішенням спору, що вказує на те, що вони підлягають стягненню з відповідачки.
В той же час такі витрати в даній справі з точку зору стороннього спостерігача не можуть бути співмірними щодо проведеної роботи, оскільки для підготовки позову за наявності сталої та передбачуваної практики Верховного суду в даній справі слід було лише вірно розкласти відповідні документи, зазначити відповідача та долучити документи для підтвердження розрахунку заборгованості, тобто виконати роботу не професійного правника, а помічника адвоката або професійного клерка-діловода. Жодних нових правових аргументів чи необхідності додаткових дій з боку позивача для подачі позову матеріали справи не містять.
Крім цього ознайомлення з матеріалами справи, усна консультація клієнта та погодження правової позиції клієнта у справі охоплюється складанням позовної заяви.
Тому розумним і достатнім розміром витрат на правову допомогу в даній справі є 3000,00 грн., що відповідає критерію реальності наданих у справі адвокатським об`єднання «Апологет» адвокатських послуг. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 76-82, 137, 141, 259, 263-265, 274, 275, 279, 351-352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 626, 628, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2885226 від 31.01.2022 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , який припинив дію 26.01.2023 року, у розмірі 5921,88 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять одна грн. 88 коп.), з яких 1200,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту та 4721,88 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.). 
В іншій частині у стягненні судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Копію рішення направити позивачеві та його представниці засобами електронного суду у порядку ч.7 ст.14 та ч.5 ст.272 ЦПК України, а відповідачці засобами поштового зв`язку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду безпосередньо або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 16 лютого 2026 року.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ - 35234236, адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, електронна пошта: info@kredyt-kapital.com.ua, тел. 032-242-99-08.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт з безконтактним носієм НОМЕР_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя - Олег КОЧНЄВ