ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/363/25  Номер провадження 22-ц/814/1127/26	Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,
секретар Дороженко Р.Г.,
з участю позивачки та її представника - адвоката Рябоконь О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро
на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2025 року, постановлене суддею Путрею О.Г., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 

в с т а н о в и в:
24.01.2025 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 23.09.2020 о 13-13 год спеціалізований сміттєвоз АТ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , здійснюючи буксирування за допомогою гнучкого зчеплення автомобіля «ГАЗ 2705 СПГ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , виїжджаючи з боку вул.Ярошенка с.Терешки Полтавського району Полтавської області, АД МОЗ «Київ-Харків-Довжанський», район 345 км, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг допустив зіткнення автомобіля ГАЗ 2705 СПГ з автомобілем ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .
У зв`язку із ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження, їй завдано моральної, фізичної та майнової шкоди.
Вина водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджена матеріалами кримінального провадження та встановлена ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.10.2021.
Водій ОСОБА_2 працював на посаді водія КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради та керував автомобілем, власником якого є Терешківська сільська рада.
На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія спеціалізованого сміттєвоза АТ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 не була застрахована, оскільки страховий поліс ПАТ «НАСК» «Оранта» діяв до 11.07.2020. Тоді як відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 застрахована ПАТ «СК «Країна» згідно страхового полісу АО/2843459.
Зазначає, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.07.2022, зміненого постановою Полтавського апеляційного суду від 13.12.2022, задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто на її користь із Моторного (транспортного) страхового бюро України та із ПАТ «СК «Країна» спричинену внаслідок кримінального правопорушення матеріальну шкоду за лікування потерпілої у розмірі 9423,06 грн із кожного, а із КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області спричинену моральну шкоду в розмірі 40 000,00 грн.
Між тим, унаслідок спричиненої вказаною ДТП шкоди здоров`ю позивачка додатково понесла витрати на лікування, що у загальній сумі становлять 109 010,00 грн, а саме: 27 500,00 грн - купівля набору для приготування стромально-васкулярної фракції з жирової тканини, 81 510,00 грн - купівля компонентів ендопротезу плечового суглобу.
Вважає, що вина обох водіїв, винних у ДТП, становить по 50% із кожного, а тому вказану матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням, просить стягнути з відповідачів Моторного (транспортного) страхового бюро України та ПАТ «СК «Країна» у рівних частках на її користь по 54 505,00 грн із кожного.
Крім того, указує, що внаслідок спричиненої ДТП шкоди здоров`ю, їй було завдано сильного фізичного болю, пройдено додаткове тривале лікування, що зумовило потребу в протезуванні. Отримані ушкодження позначились на загальному стані здоров`я, а тому просить стягнути із КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради Полтавського району полтавської області моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн. 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.10.2025 позов задоволено.
Стягнуто із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 54 505,00 грн.
Стягнуто із Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду пов`язану з лікуванням у розмірі 54505,00 грн
Стягнуто з комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.
Стягнуто судові витрати у вигляді судового збору на користь держави: з Моторного (транспортного) страхового бюро України у сумі 605,60 грн, Акціонерного товариства «СК «Країна» у сумі 605,60 грн; та на користь ОСОБА_1 з комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області у сумі 1211,20 грн.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами факт спричинення їй матеріальної та моральної шкоди, пов`язаної з лікуванням у розмірі, заявленому до стягнення та не спростованого відповідачами. 
Відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України оскаржив рішення районного суду в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування усіх обставин справи, просить рішення районного суду скасувати в частині задоволених до страхового бюро позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Наголошує, що для отримання відшкодування позивачка мала звернутися до МТСБУ із відповідною заявою на виплату і надати документи, які підтверджують її право на отримання відшкодування. Між тим, позивачка не зверталася до МТСБУ із відповідною заявою, як того вимагають положення статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не надала необхідних для виплат документів. 
Просить урахувати позицію Великої Палати Верховного Суду, сформовану у справі №465/4287/15 від 06.08.2019, за змістом якої потерпілий першочергово повинен звертатися до страховика (МТСБУ) із відповідною заявою на виплату відшкодування, а не звертатися в суд із позовом. Наголошує, що необхідність подання потерпілим заяви страховику про страхове відшкодування є зрозумілим, пропорційним, передбачуваним заходом та не створює надмірного тягаря для потерпілого.
Із підстав викладеного доводить, що у МТСБУ на даний момент немає законних підстав для здійснення виплати на користь позивачки у вигляді матеріальної шкоди пов`язаної з лікуванням, а ініційований нею позов вважає передчасним. При цьому зазначає, що розмір заявленої до стягнення матеріальної шкоди не підтверджений належними доказами. Зокрема, позивачка не надала до МТСБУ документи щодо додаткового лікування та не погоджувала розмір та доцільність цих витрат із відповідачем. 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06.11.2025 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням сторін, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 07.11.2025.
16.01.2026 представником позивача - адвокатом Рябоконь О.В. подано до суду відзив на апеляційну скаргу, яку просив залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як законне та обґрунтоване.
23.03.2026 до апеляційного суду надійшла заява представника відповідача КП «ЖЕО» Смірнової Н.О. про розгляд справи за їх відсутності.
У суді апеляційної інстанції позивачка та її представник - адвокат Рябоконь О.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили залишити без змін оскаржуване судове рішення.
Інші учасники судового процесу, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, що з огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника,перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 23.09.2020 близько 13-30 год у світлу пору доби, керуючи технічно справним спеціалізованим сміттєвозом АТ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював буксирування за допомогою гнучкого зчеплення (канату) автомобіля ГАЗ 2705 СПГ, номерний знак НОМЕР_4 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 , та рухався по вулиці Ярошенка у с.Терешки, Полтавського району, у напрямку до автодороги М 03 «Київ-Харків-Довжанський».
Наблизившись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг вулиці Ярошенка, с.Терешки, Полтавського району та автодороги М 03 «Київ-Харків-Довжанський», та зупинившись перед перехрещенням, водій ОСОБА_2 перед початком руху не переконався в безпеці свого маневру, виїхав на перехрестя із другорядної дороги, не надав перевагу у русі транспортному засобу, що рухався в той час по головній дорозі, а саме автомобілю ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , котрий рухався з боку м.Київ у напрямку до м.Харків, допустив виїзд буксированого ним автомобіля ГАЗ 2705 СПГ, номерний знак НОМЕР_4 на смугу руху автомобіля ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_3 , чим створив небезпеку для його руху та допустив зіткнення автомобіля ГАЗ 2705 СПГ та автомобіля ВАЗ 21043.
За вказаних обставин та згідно висновку експерта №СЕ-19/117-21/4637-ІТ від 21.04.2021, за результатами інженерно-транспортної експертизи та висновку експерта №СЕ-19/117-21/5235-ІТ від 27.04.2021 за результатами інженерно-транспортної експертизи, причиною дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало:
- порушення водієм спеціалізованого сміттєвоза АТ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вимог п.п.10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, згідно з якими порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення, шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України;
- порушення водієм автомобіля ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 вимог п.12.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306; порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем ГАЗ 2705СПГ, номерний знак НОМЕР_4 .
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження, а саме згідно висновку експерта №1226 від 26.11.2020 за результатами судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої третини лівого стегна; закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин правого ока, саден шкіри лобно-тім`яної ділянки справа та правого плечового суглобу, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 (справа №545/1283/21) ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілими.
ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілими.
Кримінальне провадження №12020170300000752 від 04.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрито.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - залишено без розгляду./а.с.85-90 т.1/
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 01.07.2022 справа №545/3732/21) стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду внаслідок кримінального правопорушення за лікування потерпілої у розмірі 10534,86 грн.
Стягнуто з ПАТ «СК «Країна» на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду внаслідок кримінального правопорушення за лікування потерпілої у розмірі 10534,86 грн.
Стягнуто із комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 40 000,00 грн./а.с.10-30 т.1/
Постановою Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 13.12.2022, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01.07.2022 змінено в частині стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням, та в частині розподілу судових витрат. Зменшено розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 із ПАТ «СК «Країна» з 10534,86 грн. до 9423,06 грн; із Моторного (транспортного) страхового бюро України з 10534,86 грн. до 9423,06 грн та зменшено розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь держави з відповідачів./а.с.41-44 т.1/
Постановою Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 01.08.2023, апеляційну скаргу КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області залишено без задоволення, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 01.07.2022 в частині відшкодування моральної шкоди залишено без змін./а.с.31-40 т.1/
15.10.2020 ОСОБА_1 подала до МТСБУ заяву про відшкодування шкоди.
Водій ОСОБА_3 повідомив про страховий випадок ПАТ «СК «Країна», де була застрахована його цивільно-правова відповідальність.
Водій ОСОБА_2 під час скоєння ДТП працював на посаді водія КП «ЖЕО» Терешківської сільської ради та керував автомобілем, який належить Терешківській сільській раді.
На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія спеціалізованого сміттєвоза АТ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , не була застрахована, оскільки страховий поліс ПАТ «НАСК» «ОРАНТА» діяв до 11.07.2020. Відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 застрахована ПАТ «СК Країна» згідно страхового полісу АО/2843459.
Після звернення позивача у листопаді 2021 року до Полтавського районного суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ПАТ «СК «Країна», Терешківської сільської ради Полтавського району про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням та стягнення на підставі рішення суду спричиненої їй в результаті ДТП матеріальної та моральної шкоди, позивачка ОСОБА_1 понесла додаткові витрати на лікування.
Так, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5820 від 15.10.2022 убачається, що з 23.09.2020 по 15.10.2020 ОСОБА_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у відділенні травматології. Повний діагноз: струс головного мозку. Закритий перелом нижньої третини лівого стегна зі зміщенням. 02.10.2020 було проведено: БІМОС лівої стегнової кістки/а.с.55-56 т.1/.
Згідно із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2616 від 23.05.2022 убачається, що з 17.05.2022 по 23.05.2022 ОСОБА_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у відділенні травматології. Повний діагноз: розрив ротаційної манжети правового плеча по біцепітальному проміжку. «Імпіджмент» синдром правого плечового суглоба. Медіальна дислокація сухожилка довгої головки двоголового м`яза правового плеча. 18.05.2022 проведено: підакроміально-піддельтоподібну бурсектомію, роз`єднання злук підакроміального простора зправа, тенодез довгої головки двоголового м`яза, відновлення цілісності ротаційної манжети правого плеча з використанням анкерної фіксації./а.с.53-54 т.1/.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1264/625 від 15.08.2022 у період із 10.08.2022 по 15.08.2022 ОСОБА_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Обласна клінічна лікарня відновного лікування та діагностики з обласними центрами планування сім`ї та репродукції людини, медичної генетики Полтавської обласної ради». Повний діагноз: нестабільність правого плечового суглобу. Пошкодження банкарту праворуч. Анамнез хвороби: травму отримала в результаті ДТП в 2020 році. 11.08.2022 проведена діагностична артроскопія правого плечового суглобу. Реінсерція передньої губи, капсули правого плечового суглобу з анкерною фіксацією, трьома анкерами./а.с.51-52 т.1/.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої 22.10.2023 ОСОБА_1 - КНП «Центр первинної медичної допомоги об`єднаних територіальних громад» Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за місцем вимоги, встановлено діагноз: Остеоартроз правого плечового суглоба ІІІ ст. з асептичним некрозом голівки плечової кістки. Кістозна перебудова правої плечової кістки з вираженим больовим синдромом та порушенням функції рухів в тіньовому суглобі./а.с.57-59 т.1/.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №780 від 05.02.2024 у період із 31.01.2024 по 05.02.2024 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у відділенні травматології. Повний діагноз: Остеоартроз правого плечового суглоба ІІІ ст. з асептичним некрозом головки плечової кістки. Кістозна перебудова правої плечової кістки. 01.02.2024 проведено операцію: артроскопія правового суглоба, обробка кістки голівки правої плечової кістки, дебрідмент суглобових поверхонь правового плечового суглоба./а.с.49-50 т.1/.
Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 23.02.2024, виданого КП «1-а міська клінічна лікарня ПМР», позивачці установлено діагноз: правобічний післятравматичний ДОА правого плечового суглоба ІІІ ступеня за Kellgren з кістовидною перебудовою головки плечової кістки. Комбінована контрактура у правому плечовому суглобі, стійкий больовий синдром ФНС ІІ ступеня. Крім того, 03.04.2024 проведено: забір та приготування стромально-васкулярної фракції (СВФ) з жирової тканини АСАР.2. Пломбування порожнини кісти з поверненням натягнення сухожилкам ротаційної манжети правого плеча за використанням 1-го анкерного фіксатора ARTHREX Suture Anchor BioComposite, інтраартикулярне інтракистозне введення стромально-васкулярної фракції з жирової тканини./а.с.186 т.1/.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2363 від 05.04.2024 у період із 02.04.2024 по 05.04.2024 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у відділенні травматології. Повний діагноз: Остеоартроз правого плечового суглоба ІІІ ст. з асептичним некрозом головки плечової кістки. Кістозна перебудова головки правої плечової кістки. 03.04.2024 проведено операцію: забір та приготування стромально-васкулярної фракції (СВФ) з жирової тканини АСАР, пломбування порожнини кісти з поверненням натягання сухожилля ротаційної манжети правого плеча за використанням 1-го анкерного фіксатора Фіксатор Arthrex sut Anchor BioComposite, інтраартикулярне інтракистозне введення стромально-васкулярної фракції жирової тканини./а.с.47-48 т.1/
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8450 від 11.12.2024 у період із 02.12.2024 по 11.12.2024 року ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у відділенні травматології. Повний діагноз: Остеоартроз правого плечового суглоба ІІІ ст. з асептичним некрозом головки плечової кістки. Кістозна перебудова головки правої плечової кістки з вираженим больовим синдромом та порушенням функції рухів в плечовому суглобі. Анамнез хвороби: травма в результаті ДТП при ударі в правий плечовий суглоб 23.09.2020, лікувалась стаціонарно, неодноразово амбулаторно-повноцінного відновлення рухів в правому плечовому суглобі не стало. Амбулаторне лікування покращень не принесло. 03.12.2024 проведена операція - ендопротезування правового плечового суглоба анатомічним типом фіксації Evolutis UNIC (сертифікат PR.005-17 від 21.02.2022)./а.с.46 т.1/.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5981 від 15.09.2025 у період із 08.09.2025 по 15.09.2025 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «1-А міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» у відділенні травматології. Повний діагноз: розрив ротаційної манжети з імпіджмент синдромом правого плечового суглоба. 09.09.2025 проведено відновлення цілісності ротаційної манжети з субакроміальною декомпресією. Виписана непрацездатною для подальшого спостереження та реабілітації у травматолога за місцем проживання./а.с.2 т.2/.
Згідно рахунку на оплату №Б-862 від 28.03.2024 ОСОБА_1 придбала в постачальника ФО-П ОСОБА_6 - набір для приготування стромально-васкулярної фракції з жирової тканини, Arthrex, на суму 27500,00 грн, що також підтверджується квитанцією АТ КБ «Приват Банк» про оплату послуг на суму 27500,00 грн./а.с.60, 61 т.1/.
Згідно рахунку на оплату №1083 від 07.11.2024 ОСОБА_1 придбала в постачальника ТОВ «Українська ортопедична група» компоненти ендопротезу плечового суглобу анатомічного типу фіксації Evolutis (сертифікат PR.005-17 від 21.02.2022 на суму 81510,00 грн, що також підтверджується квитанцією АТ КБ «Приват Банк» про оплату послуг на суму 81510,00 грн./а.с.62, 63 т.1/.
Отже, загальний розмір понесених позивачкою витрат на лікування становить 109010,00 грн. (27500,00 грн + 81510,00 грн).
Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що вина водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлена ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.10.2021 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України та відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України не підлягає доведенню, а ухвала суду від 20.10.2021 є обов`язковою для суду під час розгляду цієї цивільної справи.
Судом також установлено, що вина водіїв транспортних засобів  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху вчинили ДТП, в результаті якої потерпілій ОСОБА_1 були спричинені ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я доведена та складає по 50% кожного. Розмір понесених позивачем витрат на лікування становить 109 010,00 грн. Тому кожен з відповідачів МТСБУ та АТ «СК «Країна» в рівних частках має відшкодувати потерпілій матеріальну шкоду за лікування у заявленому позивачкою розмірі, тобто по 54505,00 грн, із кожного.
Доводи представника МТ СБУ та АТ «СК «Країна» щодо заперечення підстав для відшкодування позивачеві шкоди з посиланням на відсутність звернення позивача до МТСБУ та АТ «СК «Країна» за таким відшкодуванням, районний суд відхилив, оскільки даний факт встановлений під час розгляду цивільної справи №545/545/3732/21 та не був спростований відповідачами.
Апеляційний суд, переглядаючи рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції погоджується. При цьому, колегія суддів ураховує наступне.
Частиною другою статті 11 ЦК України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності, зокрема обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.
Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в статті 1166 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).
Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише з питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
У справі, яка переглядається установлено, що унаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , будучи пасажиром автомобіля ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_3 , отримала тілесні ушкодження, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Вина водіїв транспортних засобів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 установлена ухвалою суду про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, а тому за правилами частини шостої статті 82 ЦПК України обставини викладеного не підлягають доказуванню у цій справі та не звільняють від обов`язку завдавача шкоди компенсувати понесені потерпілою витрати пов`язані із лікуванням. 
Матеріалами справи також підтверджено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія спеціалізованого сміттєвоза АТ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , не була застрахована.
Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 (далі - Закон №1961-IV), Моторне (транспорне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
За змістом п.35.1 ст.35 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до п.36.1 ст.36 цього Закону, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати ). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Між тим, попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст.35 Закону №1961-IV, не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Наведене відповідає сталій позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованій у справі №465/4287/15 від 11.12.2019, правильно застосованій районним судом до спірних правовідносин. 
При цьому колегія суддів ураховує, що позивачка зверталася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди 15.10.2020, що установлено в ході судового розгляду справи №545/3732/21, де суд визнав наявними підстави для стягнення із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 спричинену їй внаслідок кримінального правопорушення матеріальну шкоду, пов`язану із лікуванням у розмірі 9423,06 грн. 
Між тим, після виконання судового рішення у справі №545/3732/21, позивачка понесла додаткові витрати на лікування, що виключає підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та наведеної відповідачем позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у справі №465/4287/15, яка не є релевантною до фактичних обставин цієї справи.
Таким чином, із урахуванням обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо підставності стягнення із Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду пов`язану із лікуванням у розмірі 54505,00 грн.
Такий розмір стягнення підтверджений належними та допустимими доказами, якими, серед іншого підтверджено, як тривалість та систематичність лікування ОСОБА_1 так і діагноз: Остеоартроз правого плечового суглоба ІІІ ст. з асептичним некрозом головки плечової кістки. Кістозна перебудова головки правої плечової кістки з вираженим больовим синдромом та порушенням функції рухів в плечовому суглобі. При цьому анамнез хвороби становить травма в результаті ДТП при ударі в правий плечовий суглоб 23.09.2020, амбулаторне лікування покращень не принесло, а тому 03.12.2024 проведена операція - ендопротезування правового плечового суглоба анатомічним типом фіксації Evolutis UNIC. Відтак, наявними у справі доказами, які відповідач не спростував, підтверджено необхідність придбання набору для приготування стромально-васкулярної фракції з жирової тканини, Arthrex та компоненту ендопротезу плечового суглобу анатомічного типу фіксації Evolutis, фактичний характер таких витрат, які сукупно склали 109010,00 грн, а також наявність причинно-наслідкового зв`язку між заподіянням шкоди, що мало місце у вересні 2020 року, та погіршенням стану здоров`я позивачки починаючи із 23.09.2020 по 15.09.2025.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до передчасності позовних вимог та необхідності погодження розміру стягнення із МТСБУ, які в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга МТСБУ задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргуМоторного (транспортного) страхового бюро - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2025 року- залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 02.04.2026. 

Головуючий суддя         Л.І. Пилипчук

Судді           Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак