ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №332/5621/25 Головуючий в 1 інст.Сінєльнік Р.В. 
Провадження №33/807/310/26    Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.5ст.126КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) – адвоката Асауленка І.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргоюз ахисника останнього – адвоката Асауленка І.О. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн. 

Згідно з постановою суду, 06 жовтня 2025 року о 14-48 год. в м.Запоріжжя вул. Скворцова, 247 гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР. Правопорушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою серії ЕНА №3774104 від 02 січня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Асауленко С.Є. просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції, порушуючи вимоги ст.268 КУпАП, розгляд справи проводив за відсутності ОСОБА_1 , що призвело до порушення його права на захист, оскільки позбавило останнього можливості дати суду пояснення з приводу занесених до протоколу про адміністративне правопорушення відомостей, а в подальшому призвело до неповноти судового розгляду. 
Так, у матеріалах справи є 2 судові повістки про виклик до суду у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , які були направлені з незрозумілих причин помилково за адресою: АДРЕСА_2 , тоді як ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
В справі відсутні належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 .
Рапорт не може вважатися стороннім очевидцем з точки зору об`єктивності висвітлення подій, крім того, рапорт іншими доказами не підтверджується. Отже, пояснення працівників поліції за вказаним рапортом самі по собі не можуть слугувати достовірними доказами. 
До протоколу були долучені відеозаписи з бодікамер поліцейських, на яких відображена подія, яка мала місце 06 жовтня 2025 року, і які не були досліджені судом. 

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) не з`явився, захисник останнього - адвокат Асауленко І.О. зазначив про обізнаність  ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, вказав на можливість розгляду справи апеляційним судом за відсутності  ОСОБА_1 , зазначив про узгодженість вказаного питання та правової позиції між ним та  ОСОБА_1 .
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд без участі  ОСОБА_1 .
Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Асауленка І.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280,283 КУпАП, та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №475246 від 06 жовтня 2025 року, згідно з яким, 06 жовтня 2025 року о 14-48 год. в м.Запоріжжя вул. Скворцова, 247 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом. Протягом року вже був притягнутий до відповідальності постановою серії ЕНА377410 за ч.2 ст.126 КУпАП від 02 січня 2025 року, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП;
- у постанові серії ЕНА №3774104 від 02 січня 2025 року, відповідно до якої 02 січня 2025 року ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП;
- у довідці інспектора ВАП УПП в Запорізькій області ДПП Чаусової О. про наявність повторності у ОСОБА_1 за ст.126 КУпАП;
- у архіві правопорушень;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Запорізькій області сержанта поліції Контурак А., згідно з яким, остання доповідає, що 06 жовтня 2025 року під час несення служби о 14-48 годині за адресою: вул.Скворцова поблизу буд.247, було зупинено водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , під час перевірки документів у якого було встановлено, що останній не має права керування транспортними засобами відповідної категорії, правопорушення вчинено повторно протягом року (02 січня 2025 року був притягнутий до відповідальності постановою серії ЕНА 3774104 за ч.2 ст.126 КУпАП), складено протокол серії ЕПР1 №475246 за ч.5 ст.126 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом відсторонений, про потворність попереджений. Відеофіксація БК 475856,474268.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Як убачається з оскаржуваної постанови, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки та своїх зауважень суду не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло, про день і час слухання був належним чином та своєчасно повідомлений в установленому законодавством порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .
При апеляційному розгляді справи захисник – адвокат Асауленко І.О. навів доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі та. 
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Що стосується доводів захисника-адвоката Асауленка І.О., викладених в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_1 ніхто не повідомляв про дату, час та місце розгляду справи та те, що справу було розглянуто у його відсутність,чим порушено його процесуальні права, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
За змістом положень частини 3 статті 268 КУпАП, присутність осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, не є обов`язковою.
Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати обставини справи та постановити законне та обґрунтоване рішення.
Більше того, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкового скасування прийнятої в справі постанови через розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права в т.ч. право на захист, проте, висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовано.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки(рішення Європейського суду у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) від 03 квітня 2008 року та "Олександр Шевченко проти України" (Заява № 8371/02) від 26 квітня 2007 року, тощо).
З матеріалів справи убачається, що суд першої інстанції неодноразово відклав розгляд справи задля надання можливості ОСОБА_1 взяти участь у розгляді справи, проте у жодне з призначених засідань останній не з`явився. 
Доводи захисника - адвоката Асауленка І.О., викладені в апеляційній скарзі, про відсутність доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає такими, що суперечить фактичним обставинам справи.
З долученого до протоколу відеозапису убачається, що працівниками поліції під час руху в патрульному автомобілі встановлено, що водій транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_2 вчиняв правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.126 КУпАП, що і стало причиною зупинки вказаного транспортного засобу. Далі, поліцейські під`їхали до транспортного засобу ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі проїжджої частини автодороги, з якого вийшов  ОСОБА_1 з місця водія. Останньому було роз`яснено працівниками поліції причини зупинки транспортного засобу, з`ясовувалось питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше. ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування ним транспортним засобом, проте на питання працівника поліції, а чи знає він, що йому неможна керувати транспортними засобами, ОСОБА_1 відповідає: «А що робити?». 
Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у суду апеляційної інстанції не виникає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа, в матеріалах справи немає.
Доводи захисника-адвоката Асауленка І.О. про те, що до протоколу були долучені відеозаписи з бодікамер поліцейських, на яких відображена подія, яка мала місце 06 жовтня 2025 року, і які не були досліджені судом, є безпідставними. 
З матеріалів справи убачається, що відеофіксація працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст.40 Закону України "Про Національну поліцію". 
Апеляційним судом встановлено, що вказані відеозаписи надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій, відтак є належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Крім того, право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
Доводи захисника про те, що суд вказаний відеозапис не досліджував, нічим не підтверджуються. В той же час, зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що суд дослідив всі матеріали справи, на надав цим матеріалам правильну оцінку.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи апелянта про протилежне є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.
Доводи захисника про те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом в справі, також на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки відомості з вказаного вище рапорту працівника поліції не є єдиними доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. Ці відомості узгоджується з іншими доказами.
Отже, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст..283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Асауленка І.О. залишити без задоволення. 
Постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_2 за ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 332/5621/25