Справа: 164/1496/25 
п/с 2/164/308/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року.        Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючої – судді Токарської І.С.,
з участю секретаря Власюка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селище Маневичі цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Філюка Віталія Івановича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Колківська селищна рада Луцького району Волинської області про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок та здійснення державної реєстрації права власності на земельні ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Філюк І.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід – ОСОБА_5 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме – житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна частку (пай) в КСП «Світанок», земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,2500 га та земельна ділянка для ведення підсобного господарства, площею 0,600 га. Від імені ОСОБА_5 . Боровичівською сільською радою 31 липня 2015 року був посвідчений заповіт, згідно з яким все своє майно він заповів онуку ОСОБА_1 . Спадщину позивач прийняв шляхом спільного проживання та реєстрації зі спадкодавцем на момент смерті. У зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, позивачу було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 .
У судове засідання позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_6 , кожен зокрема, не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.
Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожного зокрема, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення.
Третя особа - Колківська селищна рада Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків. 
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , від імені якого 31 липня 2015 року посвідчений заповіт, згідно з яким все своє майно він заповів онуку ОСОБА_1 (а.с. 5, 24).
Із витягу з рішення Боровичівської сільської ради № 18/6 від 25 січня 1994 року вбачається, що ОСОБА_5 передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,60 га (а.с. 6).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 1 Боровичівського старостинського округу № 1/16-09 від 07 січня 2026 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна частку (пай) в КСП «Світанок», земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,2500 га та земельна ділянка для ведення підсобного господарства, площею 0,600 ганалежить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від імені ОСОБА_5 . Боровичівською сільською радою 31 липня 2015 року був посвідчений заповіт, згідно з яким все своє майно він заповів онуку ОСОБА_1 . Спадкодавець ОСОБА_5 постійно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із онуком ОСОБА_1 . Пережилого подружжя немає. Іншими спадкоємцями є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 69).
За вимогами ч. 1 ст. 328, п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.
Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому.
Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст. 1269 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Статтею 1270 Цивільного кодексу України унормовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування – права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Судом установлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 48/02-31 від 18 березня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме на: земельні ділянки площею 0,25 га та 0,60 га (а.с.11-12).
Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Базалицької О.Р. № 46/01-16 від 25 березня 2026 року, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 02 за 2015 рік. 09 січня 2025 року з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1225, 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1276 га, які належали ОСОБА_5 згідно з Витягом з Рішення Боровичівської сільської ради Маневицького району № 18/6 від 25 січня 1994 року, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Представник відповідача – ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідачі – ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_5 .
ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_6 . 
Третя особа - Колківська селищна рада, адреса: 44661, сел. Колки Луцький район Волинська область, вул. Грушевського, 42.

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2026 року.

Суддя 
Маневицького районного суду         
Волинської області         І.С. Токарська