ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/2302/25     Головуючий суддя І інстанції  ОСОБА_1 
Провадження № 11-кп/818/227/26   Суддя доповідач               ОСОБА_2 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого       ОСОБА_2 
суддів        ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
секретаря судового засідання ОСОБА_5 , 
за участю прокурора     ОСОБА_6 ,
захисників       ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених      ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Немишлянського районного суду м.Харкова від 11 червня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 04 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025221190000153, за обвинуваченням 

ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз: 
- вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2025 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, 

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, -
ОСОБА_12 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, не працюючого, не зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 05 травня 2023 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки), -
- 29 квітня 2024 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки), -
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:
Вироком Немишлянського районного суду м.Харкова від 11 червня 2025 року засуджено:
-  ОСОБА_10 :
за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;
за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ч.1 ст.70, 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2025 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, ОСОБА_10 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

-  ОСОБА_12  за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2023 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, ОСОБА_12 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Прийняте рішення щодо долі речових доказів та арештованого майна.

Згідно з вироком суду,  ОСОБА_10 , 11 січня 2025 року, у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою нікого не має, шляхом злому замку хвіртки викруткою, проник на територію домоволодіння, після чого, шляхом віджиму вікна невстановленим в ході досудового розслідування предметом, незаконно проник до будинку, який належить ОСОБА_13 , де з кімнати АДРЕСА_4 таємно викрав майно, належне потерпілій, а саме телевізор марки «Samsung» моделі «UE50TU8000U» в корпусі чорного кольору, в комплекті зі шнуром живлення і пультом, вартістю - 11956 грн. В подальшому, перейшов до приміщення кухні, звідки таємно викрав мікрохвильову піч «Silver Crest» в корпусі сіро-блакитного кольору, вартістю - 2200 грн. Після чого ОСОБА_10 вказані предмети переклав через вікно кімнати №1 на територію домоволодіння, потім перейшов до господарського приміщення, яке розташоване на території домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , двері якого відчинив невстановленим способом, зайшов до середини господарського приміщення, звідки таємно викрав сантехнічну систему для підігріву підлоги 2 виходи «Rossini», вартістю - 4720 грн.
Після чого, ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, через відчинену заздалегідь ним хвіртку з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 18876 грн.

Крім того, ОСОБА_10 , 13 січня 2025 року, у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, підійшов до хвіртки до території домоволодіння та через незамкнену хвіртку, шляхом вільного доступу, незаконно проник на територію домоволодіння, який належить потерпілій ОСОБА_13 , де через відчинене вікно, незаконно проник до кімнати № 1 будинку та пройшовши до приміщення кухні звідки таємно викрав майно належне потерпілій ОСОБА_13 , а саме: духову шафу «Whirlpool OAKZ 97921 CSNB», сірого кольору, вартістю – 11 532 грн. 80 коп., блендер «Tefal BL181D31» в корпусі чорного кольору, вартістю - 850 грн. та шуруповерт акумуляторний «expert CD528-12/2s» в корпусі чорно-червоного кольору, вартістю - 750 грн., після чого викрадене майно перемістив через вікно кімнати №1 на вулицю та утримуючи при собі викрадене майно, через відчинену хвіртку з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 13 132 грн. 80 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 14 січня 2025 року, у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння за вказаною адресою. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, шляхом віджиму вікна металевим ломом, незаконно проник до домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , де з коридору таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: шуруповерт «ДНІПРО-М CD200-T» в кейсі, вартістю - 1917 грн. 60 коп., повербанк «Solar» 26800 mAh зеленого кольору вартістю - 1479 грн. 20 коп., годинник електронний «Xiaomi MI Smart Band 4», вартістю - 225 грн., мобільний телефон «Huawei моделі «Y6 Pro» (TIT-U02)», вартістю - 616 грн. 67 коп., фотоапарат ТМ «Canon» моделі «Power Shot A2200 HD» в корпусі сірого кольору, вартістю - 2225 грн., після чого ОСОБА_10 викрадене майно переклав через вікно кімнати № 1 на територію домоволодіння та утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 6463 гривень 47 копійок.

Крім того, ОСОБА_10 , 15 січня 2025 року, у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, підійшов до хвіртки до території домоволодіння, через незамкнену хвіртку, шляхом вільного доступу, незаконно проник на територію домоволодіння будинку, який належить потерпілій ОСОБА_13 . Після чого, через відчинене вікно, незаконно проник до кімнати №1 та пройшовши до приміщення кухні звідки таємно викрав майно належне потерплій ОСОБА_13 , а саме: вбудовану газову варильну поверхню з підключенням до електроенергії «Hansa BHKS630540» в корпусі сірого кольору, вартістю - 8365 грн. 90 коп., потім перейшов до приміщення кімнати № 2, звідки таємно викрав телевізор «Philips 40PFT4009/12» в корпусі чорного кольору, вартістю - 4750 грн., після чого ОСОБА_10 викрадене майно переклав через вікно кімнати № 1 на територію домоволодіння та утримуючи при собі викрадене майно, через відчинену заздалегідь ним хвіртку з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 13115 грн. 90 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 17 січня 2025 року, у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію зазначеного домоволодіння, який належить потерпілому ОСОБА_14 , та через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав: телевізор «SKYWORTH 43E6», вартістю - 4000 грн., після чого ОСОБА_10 викрадене майно переклав через вікно кімнати №1 на територію домоволодіння, утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн.

Крім того, ОСОБА_10 , 18 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, де пройшовши до кімнати № 2 звідки таємно викрав майно, а саме: швейну машинку «Singer Supera» вартістю - 1500 грн., мобільний телефон «Samsung GTS 5610» в корпусі темного кольору, вартістю - 700 грн., мобільний телефон «Samsung SGH-M610» розкладний, кнопковий, рожевого кольору, вартістю - 155 грн., портативний «DVD TF-DVD 7006DC080470062129» вартістю - 350 грн. Після чого обвинувачений ОСОБА_10 викрадене майно переклав через вікно кімнати № 1 на територію домоволодіння, та потім, перейшов до господарського приміщення біля якого таємно викрав електричну болгарку в корпусі срібного кольору «АРСЕНАЛ УШМ-125/1100Э», вартістю - 942 грн. 40 коп.
Після чого, ОСОБА_10 утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3647 грн. 40 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 19 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, де із шафи кімнати № 2 таємно викрав майно, а саме: ноутбук «HP 255 G3 CND439BQW6», електричний, вартістю - 4554 грн. Після чого, ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4554 грн.

Крім того, ОСОБА_10 , 22 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: телевізор «Samsung Q77R», темного кольору вартістю - 15500 грн. Після цього, ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 15 500 грн.

Крім того, ОСОБА_10 , 24 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію вказано домоволодіння, який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого, через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, де з шафи № 1 кімнати № 1, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: жіночу шубу із біркою «МЕТЕЛИЦА», вироб з натурального хутра, вартістю - 2000 грн., жіночу чорну шубу, кролячу, саморобну, вартістю - 2300 грн., банківську картку банку АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_1 , до котрої прив`язаний банківський рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_10 утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. 
В результаті злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4300 грн.

Крім того, ОСОБА_10 , 24 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку № 49 по вул. Немишлянська, в м. Харкові, та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, де побачив банківську картку банку АТ «Сенс Банк», № НОМЕР_1 до котрої прив`язаний банківський рахунок № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, не вживаючи будь-яких заходів для його повернення, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, із корисливих мотивів взяв зазначену пластикову банківську картку АТ «Сенс Банк», № НОМЕР_1 яка належить потерпілій ОСОБА_15 , що є засобом доступу до банківського рахунку № НОМЕР_2 , та є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, фактично привласнив вказану банківську картку задля вчинення крадіжки грошових коштів шляхом її використання.
Після чого, ОСОБА_10 , утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився привласненим офіційним документом на власний розсуд з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_10 , 26 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку № 49 по вул. Немишлянська, в м. Харкові, та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого відчинив вхідні двері до гаражу, зайшов до середини гаражу та таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: пилосос миючий з аквафільтром «Sky XT Aqua-Box» в корпусі синьо-білого кольору, вартістю - 9000 грн. Після чого, ОСОБА_10 , переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 9000 грн.

Крім того, ОСОБА_10 , 28 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого, через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, де перейшовши до приміщення кухні таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: електрична м`ясорубка «Мулінекс Moulinex HV8 ME626T_XF2», білого кольору, вартістю - 4799 грн. 20 коп., пилосос акумуляторний автомобільний «Yeegnar Handstau bsauger 6500 РА» вартістю - 1292 грн. 90 коп., після чого ОСОБА_10 утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 6092 грн. 10 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 29 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого, через відчинені двері потрапив до приміщення гаражу, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: зволожувач повітря «VITEK VT-2332» білого кольору, електричний вартістю - 1359 грн. 20 коп., шуруповерт синього кольору «Ferm» 4V-1,5 АН CDM1171», вартістю - 1359 грн. 20 коп., лобзик акумуляторний «Ferm» АХ Power 12 V, вартістю - 550 грн., мобільний телефон Nokia 1600 RH-64, в корпусі чорно-сірого кольору, вартістю - 162 грн. після цього обвинувачений ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 3430 грн. 40 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 30 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого, через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, де в коридорі біля шафи №1, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: зварювальний апарат «Титан РМ400АLР» в корпусі срібного кольору, вартістю - 4147 грн. 20 коп., після чого ОСОБА_10 утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 4147 грн. 20 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 31 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого, через відчинені двері потрапив до приміщення гаражу, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: батарею опалення «KOER 22 type-500», 1 шт. (10 секція на батареї), вартістю - 3010 грн. 40 коп., паяльник акумуляторний «Ferm 4-V», вартістю - 450 грн., після чого, ОСОБА_10 , шляхом проникнення у житло через відчинене вікно до самого будинку, незаконно проник до кімнати № 1, де з приміщення ванної кімнати таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: праску торгової марки «Tiross» моделі«TS-520», в корпусі біло-синього кольору, вартістю - 235 грн., після чого ОСОБА_10 утримуючи при собі викрадене майно, переліз через паркан та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 3695 грн. 40 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 01 лютого 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого, через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, де звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: кабельну приставку «OpenFox T-2 mini SMART», вартістю – 300 грн., паропраска «Olaymey GY 169» чорного кольору, електрична вартістю - 720 грн., після чого, обвинувачений ОСОБА_10 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру спрямованого на таємне викрадення чужого майна, перейшов до господарського приміщення на території домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , де шляхом віджиму вхідних дверей, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, зайшов до середини господарського приміщення, двері якого відчинив невстановленим способом, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: електричний пристрій для манікюру «Nail Drill Set», чорного кольору, електричний, вартістю 550 грн., електричну болгарку, в корпусі синього кольору, «Kraissmann 1000 KWS125ES» вартістю - 1267 грн. 20 коп., перфоратор електричний «BOSH GBH2400611272100, 790ВТ», синього кольору, в пластиковому кейсі, вартістю 3993 грн. 60 коп., після цього, ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 6830 грн. 80 коп.

Крім того, ОСОБА_10 , 02 лютого 2025 року, у вечірній час доби, перебував біля будинку АДРЕСА_3 , та діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що у будинку АДРЕСА_5 за вищевказаною адресою ніхто не перебуває, переліз через паркан та таким чином незаконно проник на територію домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_14 , після чого, через відчинене вікно незаконно проник до кімнати № 1 будинку за вищевказаною адресою, де перейшовши до кімнати № 2 та таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: електропилу торгової марки «WinTech» моделі «WCS-2000», вартістю - 587 грн., циркулярну дискову пилу торгової марки «Луч-Профі» моделі «ПД-235/2900», вартістю - 627 грн. 60 коп., кутову шліфувальну машину ТМ «Grаnd» моделі «МШУ 230-2750», в корпусі блакитного кольору, вартістю - 552 грн., ноутбук «Samsung R728E (NP-R728-DS02UA)» вартістю - 3300 грн., різьбоутворюючий пристрій із чотирьома насадками, вартість, якого встановити не вдалось можливим. Після цього, ОСОБА_10 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 5066 грн. 60 коп.

Крім цього, ОСОБА_10 діючи повторно та за попередньою змовою разом з ОСОБА_12 , 17 лютого 2025 року, приблизно о 02 годині 20 хвилин, прийшли до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та діючи умисно, у період дії воєнного стану, шляхом підбору ключа замка вхідних дверей незаконно проникли до житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, де незаконно заволоділи майном, що належить потерпілому ОСОБА_16 , а саме: ноутбуком торгової марки «ASUS» моделі «P50IJ», 15.6 (1366х768) TN Intel Pentium T4400 (2/2.2 GHz), 4 GBDDR2 120 GBSSD, Intel GMA 4500M Graphics, серійний номер 13GNVK10MO5X-S, вартістю - 3248 грн. 25 коп., камерою відеоспостереження у кількості двох штук: вулична IP камера відеоспостереження A6 4MP, водонепроникна камера спостереження для дому, характеристики: тип: камера спостереження, вайфай камера особливості: запис звуку; додаток для підключення смартфона до камери: iCSee, роздільна здатність камери: 4 Мп; інфрачервоне підсвічування: до 30 м; роздільна здатність відео: 1920x1080; виробник та тип матриці: CMOS; фокусна відстань: 3.6 мм; кут огляду по горизонталі: 85°; матеріал: пластик; розміри: 139*89 мм, вартістю - 2184 грн., сумкою дорожньою зі штучної шкіри коричневого кольору з ручками чорного кольору на двох застібках, одна застібка - бокова, друга – для основного відсіку, всередині дно та бокові поверхні виконані з полімерної тканини темно-коричневого кольору, вартістю - 758 грн., мультиваркою ТМ «Redmond» моделі «RMC-M4525», серійний номер 0531112312743, вартістю - 344 грн. 63 коп., м`ясорубкою електричною «Elbee» моделі «17406», вартістю - 578 грн. 40 коп., колонками для комп`ютера «Gembrid», у корпусі темно-коричневого кольору, вартістю - 333 грн. 33 коп., акустичної системи «F&D R-215 Black» (2 колонки (одна активного, інша – пасивного типу) у корпусі темно-коричневого кольору, на одному з сабвурефів є наліпка «UA», з`єднувальні аудіокабелі, фіксований мережавий кабель), вартістю - 510 грн., мобільною аудіо системою з Bluetooth та Fm-радіо торгової марки «SVEN» моделі «PS-750 Black», S/N: SV2110AT17894, вартістю - 4409 грн., комбопідсилювачем торгової марки «Cort» моделі «MX15R», вартістю 2633 грн. 33 коп., мікрофоном ТМ «Philips» моделі «SBCMD150/00, вартістю - 772 грн. Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 15 770 грн. 94 коп.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала
Прокурор в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини провадження, які суд визнав доведеними, винуватість і кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню - ст. 71 КК України при призначенні остаточного покарання ОСОБА_12 з урахуванням покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року, а також невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_12 внаслідок м`якості.
Просить постановити новий вирок, яким призначити покарання: 
- ОСОБА_17 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.70, 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2025 року, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років;
- ОСОБА_12 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покаранням за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року, та остаточно визначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
В обґрунтування посилається на те, що суд безпідставно застосував при призначенні остаточного покарання ОСОБА_12 вимоги ч.4 ст.70 КК України, при цьому з урахуванням як зазначено в резолютивній частині вироку - «вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2023 року», що є очевидною помилкою, оскільки такої судимості у ОСОБА_12 взагалі не існує.
Крім цього, інкримінований епізод крадіжки майна ОСОБА_12 вчинив 17 лютого 2025 року, тобто вже після постановлення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року, у зв`язку з чим, судом повинні були застосовані положення ст. 71 КК України при визначенні остаточного покарання з урахуванням вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року, згідно яких невідбута частина покарання за попереднім вироком має бути повністю або частково приєднана до призначеного покарання за новий злочин.
Окрім цього, просить врахувати, що  ОСОБА_10 та ОСОБА_12 раніше неодноразово судимі, при цьому ОСОБА_10 судимий за вчинення корисливих злочинів, а ОСОБА_12 раніше надавалась можливість відбути призначені покарання без ізоляції від суспільства, проте він вчинив корисливий злочин в ході відбуття іспитового строку.
За невеликий проміжок часу в кілька місяців після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, призначеного за вироком Лозівського міського суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, ОСОБА_10 вже вчинив декілька корисливих злочинів, при цьому за вироком Фрунзенського районного суду від 03 квітня 2025 року йому вже призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі. Тож призначене останньому остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі є невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_17 . Фактично суд додав до покарання лише 1 місяць позбавлення волі, що явно не відповідає кількості та тяжкості вчинених ним нових епізодів крадіжок.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала та просила їх задовольнити.
Обвинувачені та їх захисники в судовому засіданні просили залишити строк покарання визначений судом першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинувачених та їх захисників щодо законності вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.
Мотиви суду
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, ОСОБА_12 за ч.4 ст.185 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації їх дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню – ч.1 ст.71 КК України, колегія суддів вважає, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно з положеннями ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Згідно з п.25 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм закону, у разі засудження особи за нове кримінальне правопорушення, учинене до повного відбуття покарання за попереднім вироком, остаточне покарання, визначене за правилами ст. 71 КК України складається із сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком.
Із оскаржуваного вироку та матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_12 судимий вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки).
В той же час, суд першої інстанції безпідставно застосував при призначенні остаточного покарання ОСОБА_12 вимоги ч.4 ст.70 КК України, при цьому з урахуванням як зазначено в резолютивній частині вироку - «вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 грудня 2023 року», що є очевидною помилкою, оскільки такої судимості у ОСОБА_12 дійсно взагалі не існує, однак при цьому в мотивувальній частині вироку суд при визначенні покарання ОСОБА_12 враховує вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 05 травня 2023 року, покарання за яким вже було враховано за правилами ч 4 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання за вироком Червонозаводського районного м. Харкова від 29 квітня 2024 року. 
При цьому, інкримінований йому епізод крадіжки майна ОСОБА_12 вчинив 17 лютого 2025 року, тобто вже після постановлення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року.
Отже, після призначення ОСОБА_12 покарання за ч.4 ст.185 КК України, судом першої інстанції повинні були застосовані положення ст.71 КК України при визначенні ОСОБА_12 остаточного покарання з урахуванням вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року, згідно яких невідбута частина покарання за попереднім вироком має бути повністю або частково приєднана до призначеного за новий злочин покарання.
Проте, суд першої інстанції не призначив ОСОБА_12 остаточного покарання за правилами ст.71 КК України, про що слушно зазначає апелянт.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_10 та ОСОБА_12 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених, колегія суддів вважає, що вони також заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно ст.50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також дані, які всебічно характеризують особу винного. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тільки з врахуванням та належним аналізом усіх цих обставин у своїй сукупності буде досягнуто необхідного балансу верховенства права та справедливості при вирішенні цього питання.
Такі вимоги кореспондуються з правовими позиціями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, а також приписами, зазначеними в ч.1 ст.1 КК України, ст.2 КПК України.
Також, визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності – призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. 
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо. 
Призначаючи ОСОБА_10 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, та ОСОБА_12 за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення на строк 5 років, тобто в мінімальних межах санкції зазначеної норми закону України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції послався на їх щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Зазначені обставини були визнані судом як обставини, які пом`якшують покарання, що передбачені ч.1 ст.66 КК України, та обґрунтовують саме визначені судом вид та розмір покарання обвинуваченим. Обставин, які обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.
Але з таким висновком не можна погодитися, так як він не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, встановлених ст.50, 65 КК України, оскільки суд першої інстанції в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 кримінального правопорушення, наявні обставини, які обтяжують покарання, дані щодо осіб останніх, належним чином не мотивувавши його в цій частині.
Як убачається з матеріалів провадження та встановлено судом у вироку, досліджуючи особи засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 встановлено, що вони раніше неодноразово судимі, при цьому ОСОБА_10 судимий за вчинення корисливих злочинів, а ОСОБА_12 раніше двічі надавалась можливість відбути призначені покарання без ізоляції від суспільства, проте він вчинив корисливий злочин під час відбуття іспитового строку, тобто обвинуваченому ОСОБА_12 була надана можливість для виправлення та перевиховання, однак він такою можливістю не скористався та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що об`єктивно свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення та змінити спосіб життя, стійке прагнення до вчинення нових кримінальних правопорушень певної категорії та жити виключно за рахунок вчинення злочинів. При цьому, ОСОБА_12 суспільно – корисливою діяльністю не займається, не одружений, не працює.
Також, колегія суддів звертає увагу, що за невеликий проміжок часу в кілька місяців після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, призначеного вироком Лозівського міського суду Харківської області від 24 грудня 2020 року, ОСОБА_10 вже вчинив декілька корисливих злочинів, при цьому за вироком Фрунзенського районного суду від 03 квітня 2025 року йому вже призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі. Отже призначене йому остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі є невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_17 . Фактично суд додав до покарання лише 1 місяць позбавлення волі, що явно не відповідає кількості та тяжкості вчинених ним нових епізодів крадіжок.
Але зазначеним обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки.
Відповідно до розуміння правової природи та значення поняття щирого каяття, наданих у правових позиціях, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире каяття є сукупністю невід`ємних одне від одного складових, що характеризують об`єктивне ставлення винуватої особи до вчиненого злочину і полягають у повному визнанні своєї провини у вчиненні злочину, висловлюванні жалю з цього приводу та бажання виправити ситуацію, що склалася, а так саме й готовність нести відповідальність. Тобто, всі ці фактори правової поведінки обвинуваченого є невід`ємними складовими щирого каяття. Такої позиції додержується й Верховний Суд у своїх чисельних рішеннях (ВС ККС №759/7784/15-к від 22.03.2018 року; № 756/4830/17-к від 09.10.2018 року).
Проте матеріали провадження не містять будь-яких об`єктивних даних на підтвердження щирого каяття з боку обвинувачених, окрім формального визнання своєї провини в загальних межах.
За таких обставин, колегія суддів вважає призначене обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 покарання необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону, а також засадам та меті покарання, визначеним ст.50,65 КК України, а тому вирок суду в цій частині не можна визнати законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст.370 КПК України, а доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та м`якість призначеного обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 покарання слід визнати цілком обґрунтованими.
Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Немишлянського районного суду м.Харкова від 11 червня 2025 року, відповідно до положень п.4 ч.1 ст.409 , п.1 ч.1 ст.413, п.2 ч.1 ст.420 КПК України, скасуванню в частині призначеного обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 покарання та ухваленням в цій частині нового вироку апеляційним судом.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_12 колегія суддів у відповідності зі ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за яке передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, а також враховує велику кількість вчинених ОСОБА_10 епізодів крадіжок (18), також враховує, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_12 під час відбуття іспитового строку, дані про їх особу, які судимі, суспільно – корисливою діяльністю не займаються, не працюють, що загалом об`єктивно свідчить про стійку антисоціальну спрямованість та схильність до вчинення злочинів, як спосіб життя. 
З врахуванням зазначеного, обвинуваченим ОСОБА_10 слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України на строк 7 років, а обвинуваченому ОСОБА_12 слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України на строк 6 років, як наполягає прокурор в апеляційній скарзі, яке буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є достатнім і необхідним для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 задовольнити.
Вирок Немишлянського районного суду м.Харкова від 11 червня 2025 року щодо  ОСОБА_10 та ОСОБА_12 в частині призначення покарання скасувати. 
Призначити:
-  ОСОБА_10 покарання:
за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;
за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст.70, 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2025 року, визначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

-  ОСОБА_12 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2024 року, та остаточно визначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Колегія суддів: 

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4