єдиний унікальний номер справи 546/126/26
номер провадження 3/546/58/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року        м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю 2 групи, РНОКПП НОМЕР_1 , відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року суду не надано, –
в с т а н о в и в :
16.02.2026 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділення поліції №2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу серії ВАВ № 055708 від 08.02.2026, 08.02.2026 року близько 15:30 год ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , що виразилось в образах, погрозах застосування фізичної сили, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої, що мало місце в АДРЕСА_1 . 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
У судовому засіданні, після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив зазначені у протоколі обставини, щиро розкаявся. 
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання призначене на 17.02.2026 не з`явилася, про дату час та місце судового розгляду повідомлена завчасно та належним чином шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання та SMS повістки (а.с.14). Жодних заяв чи клопотань з процесуальних питань до суду не надходило.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступних висновків.
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Пунктом 14 частини 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.
Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 14 ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Зазначений висновок суду, підтверджується наступними доказами, які досліджені судом та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості, а саме: 
– протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 055708 від 08.02.2026 (а.с.1); 
– рапортом про реєстрацію заяви ОСОБА_2 про вчинення чоловіком фізичного насильства до неї, ШМД не потрібна, кривдник перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);
– копіє. термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 525484 від 08.02.2026 стосовно ОСОБА_1 (а.с.3);
– протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.02.2026, відповідно до якого 08.02.2026 близько 15-30 год, в приміщенні будинку за місцем проживання чоловік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив домашнє насильство відносно заявниці, ОСОБА_2 , що виразилось у хапанні за одяг, волосся, погрозах фізичної розправи, Від проходження судово-медичної експертизи заявниця відмовилася, так як тілесних ушкоджень не завдано (а.с.4);
– письмовим поясненнями ОСОБА_2 , в яких вона зазначає, що 08.02.2026 перебувала вдома, та близько 15-30 год додому прийшов ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та почав ображати її нецензурною лайкою. Після цього, вхопив її за волосся та потягнув з однієї кімнати до іншої, де взяв до рук дерев`яну табуретку та намагався нею вдарити її. Під час того, як він тягнув її за волосся, вона намагалась вирватися та вкусила його за зап`ястя лівої руки. Внаслідок дій ОСОБА_1 вона тілесних ушкоджень не отримала, від проходження судово-медичної експертизи відмовилася (а.с.5); 
– письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що 08.02.2026 близько 15-630 год він прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння та ліг спати. Через деякий час він прокинувся та у нього з дружиною виник конфлікт, під час якого він виражався нецензурною лайкою та хапав свою дружину ОСОБА_2 за волосся та одяг, під час чого остання вкусила його за руку, а саме зап`ясток лівої руки (а.с.6); 
– клопотанням ОСОБА_1 про визнання вини повністю та беззаперечно (а.с.7); 
– копію паспорта ОСОБА_1 (а.с.8);
– копію довідки про присвоєння ідентифікаційного коду ОСОБА_1 (а.с.9);
– копією актового запису про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в шлюбі, сформованого витягом з Дії (а.с.13); 
– копією посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , відповідно до якого останній має інвалідність другої групи безтерміново (а.с16).
Згідно ст. 33 КУпАП при призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.ст.34, 35 КУпАП, судом не встановлено. 
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Санкцією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Відповідно до ст. ст. 30-1, 32 КУПАП, громадські роботи та адміністративний арешт не можуть застосовуватись до осіб з інвалідністю першої і другої груп.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 має інвалідність 2 групи, що унеможливлює застосування до нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешт та у виді виправних робіт.
Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддя враховує особу правопорушника, його поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, ставлення до скоєного, те що він має інвалідність 2 групи, та вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді максимального штрафу, встановленого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважаючи, що зазначений вид стягнення буде достатнім та необхідним, а також в повній мірі сприятиме зміцненню законності, запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами, та сприятиме вихованню у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).
Під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 має інвалідність 2 групи, яка встановлена безстроково. Відтак, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Зазначені обставини унеможливлюють стягнення судового збору в розмірі, визначеному п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», сплата якого передбачена ч. 1 ст. 40-1 КУпАП.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд, – 
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Реквізити для сплати штрафу - Отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/тг м.Решетилів/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959255; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача:UA868999980313090106000016606; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції; Наявність відомчої ознаки: «00»Без деталізації за відомчою ознакою.

Суддя О.О. Романенко