Справа № 638/2291/26
Провадження № 2/638/5299/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року    м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., за участю секретаря судового засідання Дрозденко У.С., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі – Позивач, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») звернулося до з позовом  ОСОБА_1 (далі – Відповідачка, ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути заборгованість за договором № 79890835 від 21.01.2025 у розмірі 16302,64 грн, яка складається із: 3500,00 грн – тіло кредиту, 12530,00 грн – заборгованість за відсотками, 245,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги, 27,64 грн – заборгованість за пенею та/або штрафами, а також просить стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. В якості правових підстав позову зазначає норми статей 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 Цивільного кодексу України.
Ухвалою від 11.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження. 
Відповідачка надала відзив на позов, у якому виклала свої заперечення проти позову, зазначивши про відсутність первинного документу, який підтверджує надання кредиту, а також необґрунтованість заборгованість у розмірі 12530,00 грн – заборгованість за відсотками, 245,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги, 27,64 грн – заборгованість за пенею та/або штрафами, та просить зменшити позовні вимоги до розміру основного зобов`язання (тіла кредиту) за договором №79890835 від 21.01.2025 у розмірі 3500,00 грн, оскільки у неї наявні пільги, передбачені частиною п`ятнадцятою статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Разом з цим, вказала, що витрати на правничу допомогу, які просить стягнути Позивач, є завищеними, а Позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували надання правничої допомоги. На підставі викладеного не заперечує щодо позовних вимог про стягнення 3500,00 грн – заборгованості за тілом кредита.
Представник Позивача надав відповідь на відзив, у якому вказав, що фактично у відзиві на позовну заяву Відповідачка визнає факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на його виконання, та не заперечує проти задоволення позову в межах стягнення основного зобов`язання (тіла кредиту), але зазначає, що позивачем не надано належних доказів видачу кредиту. Матеріали справи містять підтвердження надання кредитних коштів Відповідачці. 
Ухвалою від 20.04.2026 суд прийняв заяву представника Позивача про зменшення позовних вимог та продовжив розгляд справи з урахуванням цих змін. 
Представник Позивача звернувся із заявою про зменшення позовних вимог, а також надав відповідь на відзив. Відповідачка надала відзив на позов, у якому виклала заперечення проти позову.
Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник Позивача просить розглянути справу без його участі. Відповідачка причини неявки не повідомила.
Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що 21.01.2025 між між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО ФІН» (далі – ТОВ «ЕКО ФІН)» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 79890835, за умовами якого яким, остання отримує кредит в сумі 3500,00 грн строком на 365 календарних днів із сплатою відсотків відповідно до умов договору (пункти 2.1-2.3, 2.6).
Факт отримання вказаних кредитних коштів не заперечується Відповідачкою.
13.01.2026 укладено договір №13-01/26, відповідно до умов якого ТОВ «ЕКО ФІН» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників.
Згідно з реєстром боржників до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до Відповідачки за кредитним договором №79890835 на загальну суму 16030,00 грн, де 3500,00 грн – тіло кредита, а 12530,00 грн – заборгованість за відсотками.
Позивач зазначає, що Відповідачка не виконала нележаним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 3500,00 грн. 
Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до норм статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Разом із цим, частиною першою статті 510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Частиною першою статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).
Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач надав докази, які підтверджують існування між Сторонами договірних відносин. Докази виконання Відповідачем умов кредитного договору суду не надано.
Суд, досліджуючи докази по справі, які обґрунтовують суму кредитної заборгованості, дійшов висновку про її відповідність умовам укладеного з Відповідачкою договору договором № 79890835 від 21.01.2025.
Враховуючи, що фактично отримані Відповідачкою кошти у розмірі 3500,00 грн в добровільному порядку Позивачу не повернуті, Відповідачка визнає позовні вимоги цієї суми, суд дійшов висновку, що Позивач правомірно вимагає повернення фактично наданої Відповідачці суми кредитних коштів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. 
Відповідно частини першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові на позивача.
На підтвердження надання правової допомоги позивач надав копії договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», заявки на надання юридичної допомоги №5 від 14.01.2026, витягу з Акту № 26 про надання юридичної допомоги від 21.01.2026, згідно з яким вартість послуг з надання правничої допомоги становить 9 000,00 грн.
Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
З урахуванням складності та категорії справи (стягнення заборгованості за кредитним договором), обсягу доказів, складання позовної заяви, клопотання про витребування доказів та адвокатського запиту, не потребувало від професійного адвоката значних зусиль та витрат часу. Послуги з вивчення матеріалів справи та складанні позовної заяви фактично охоплюються послугою зі складання позовної заяви. При цьому, суд бере також до уваги, що у провадженні адвоката перебувають аналогічні справи за позовами товариства до інших осіб, що передбачено додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги, тобто процесуальні документи у таких справах є типовими.
Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» у рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, надану протягом розгляду справи, в розмірі 1500,00 грн.
Керуючись статтями 13, 43, 76-81, 141, 223, 247, 264-265, 274ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) заборгованість за кредитним договором № 79890835 від 21.01.2025 у розмірі 3500,00 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521);
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Рішення складено 24.04.2026.

Суддя          О.В. Малахова