ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Черкаси Справа № 925/1524/25

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Вовчанській К.Ю., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу № 925/1524/25 за позовом Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” до Фізичної особи – підприємця Гаврилової Наталії Анатоліївни про стягнення 365541 грн 39 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач – Акціонерне товариство “Перший Український Міжнародний Банк”, через систему “Електронний суд”, звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фізичної особи – підприємця Гаврилової Наталії Анатоліївни (далі – відповідач) про стягнення, на підставі Кредитного договору “Кредит “все БІЗНЕС” № 713809223350 від 26.04.2024 року, 69444 грн 45 коп. простроченої заборгованості, 249999 грн 98 коп. строкової заборгованості, а також 46096 грн 96 коп. простроченої заборгованості за комісією, що разом становить 365541 грн 39 коп., відшкодування судових витрат.
Позов мотивовано порушенням відповідачем умов Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС” № 713809223350 від 26.04.2024 року щодо повернення кредиту в розмірах і строки зазначені у договорі, укладеного за допомогою системи "Інтернет Банкінг" шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом. Позивач, посилаючись на положення ч.2 ст.1050 ЦК України прийняв рішення вимагати дострокового повернення, окрім простроченої заборгованості та залишку по тілу кредиту.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.01.2026 року, для виконання вимог ухвали судом встановлено сторонам строки, передбачені ст.ст.165-167 ГПК України.
В судове засідання 27.01.2026 року сторони явку представників не забезпечили, представник позивача 26.01.2026 року подав, через систему «Електронний суд», заяву (вх.№1254/26, а.с.46), в якій підтримав вимоги позовної заяви, просив її задовольнити. Розгляд справи проводити без його участі за наявними у справі доказами. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, копія ухвали суду від 17.12.2025 року адресована відповідачу у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, отримана ним 24.12.2025 року, що підтверджується карткою-повідомленням АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення форми №119 (а.с.45), причини неявки в судове засідання не повідомив.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників позивача і відповідача за наявними в ній матеріалами.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21), у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначити датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін.
Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.
26.04.2024 року між позивачем - Акціонерним товариством “Перший Український Міжнародний Банк”, як банком, та відповідачем - Фізичною особою – підприємцем Гавриловою Наталією Анатоліївною, як позичальником, укладено кредитний договір «Кредит «все БІЗНЕС» № 713809223350 (далі – Кредитний договір; а.с.12-13), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами, зокрема (але не виключно), відповідно до наступного:
п.1.1.1. - сума Кредиту - 500 000 гривень;
п. 1.1.3. - строк кредитування - до 26 квітня 2027 року включно;
п. 1.1.4.1. - комісійна винагорода за надання Кредиту: тариф комісійної винагороди - 1%; комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму Кредиту; комісійна винагорода сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1. Типових умов;
п. 1.1.4.2. - комісійна винагорода за обслуговування Кредиту: тариф комісійної винагороди - 1,6 % за один місяць користування Кредитом; комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму Кредиту відповідно до п. 6.3.2. Типових умов, та сплачується щомісячно згідно Графіку платежів, наведеного в п. 1.4. Договору;
п. 1.1.4.3. - процентна ставка за користування Кредитом - 0,00001 % річних; проценти нараховуються відповідно до п. 6.2. Типових умов та сплачуються згідно Графіку платежів, наведеного в п. 1.4. Договору;
п. 1.1.4.4. - процентна ставка на прострочену суму Кредиту - 0,00001 % річних; проценти нараховуються та сплачуються відповідно до п. 6.2. Типових умов;
п. 1.1.5. - поточний рахунок Позичальника: № НОМЕР_1 в АТ "ПУМБ";
п. 1.1.7. - цільове використання Кредиту: на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника, на здійснення яких Позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та Договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п.1.1.4.1. Договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно п.1.1.4.1. Договору;
п. 1.1.8. - Типові умови: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору "Кредит "всеБІЗНЕС", укладеного в Системі Інтернет-банкінг ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору;
п. 1.1.9. - штраф: у разі порушення Позичальником строку оплати Суми платежу за Кредитом на строк 5 (п`ять) календарних днів і більше Позичальник зобов`язаний на шостий календарний день з дня настання строку оплати відповідної Суми платежу за Кредитом сплатити на користь Банку штраф у розмірі 5 (п`ять) відсотків від розміру несплаченої Суми платежу за Кредитом, за умови, що розмір несплаченої Суми платежу за Кредитом становить на шостий календарний день з дати настання строку її оплати не менше 1000,00 (однієї тисячі) гривень. Штраф сплачується за кожне таке порушення;
п. 1.2. - визначення інших термінів, що використовуються у Договорі, наведені в Типових умовах
п. 1.4. - позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Плату за Кредит в розмірах та строки, зазначені в Графіку платежів;
п. 2.2. - Банк надає Кредит протягом трьох Банківських днів з дня укладення Договору. Кредит надається разово однією сумою в розмірі, зазначеному в п.1.1.1. Договору. Банк приймає рішення про надання Кредиту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень, тобто зобов`язання Банку щодо надання Кредиту за Договором є відкличними. Ненадання Кредиту в зазначений строк вважається відмовою Банку в наданні Кредиту та Договір вважається таким, що припинив свою дію;
п. 2.3. - Позичальник уповноважує Банк здійснити за рахунок кредитних коштів переказ суми Комісійної винагороди за надання Кредиту у розмірі, визначеному відповідно до п.1.1.4.1. Договору, на користь Банку, згідно з п. 6.3.1 Типових умов. Сума Кредиту, що залишиться після переказу суми Комісійної винагороди за надання Кредиту на користь Банку, зараховується на Поточний рахунок Позичальника, зазначений в п.1.1.5. Договору;
п. 3.1. - права та обов`язки Сторін за Договором регламентуються цим Договором та Типовими умовами;
п. 5.1. - цей Договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку;
п. 5.2. - у всіх випадках, не передбачених Договором, Сторони керуються положеннями Типових умов та законодавством. В разі наявності будь-яких протиріч та/або невідповідностей між Типовими умовами та положеннями Договору, такі положення Договору мають пріоритет;
п. 5.3. - сторони домовились, що Договір укладається Сторонами в формі електронного документа за допомогою Системи "Інтернет-банкінг". Договір є оригіналом електронного документу після його підписання Сторонами шляхом накладення КЕП Уповноваженого представника Банку та КЕП/ УЕП Позичальника (тип підпису - на розсуд Позичальника);
п. 5.4. - договір набуває чинності з моменту його підписання Банком та Позичальником шляхом накладення КЕП/ УЕП Позичальника (тип підпису - на розсуд Позичальника) та КЕП Уповноваженого представника Банку (з моменту накладення останнього електронного підпису) та діє до моменту виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань згідно Договору в повному обсязі;
п. 5.6. - позичальник підписанням Договору підтверджує свою згоду на отримання на зазначену в розділі "Реквізити та підписи Сторін" Договору адресу електронної пошти Позичальника підписаного Сторонами Договору, а також будь-яких інших документів та інформації, пов`язаних з виконанням та/або обслуговуванням Договору.
Типові умови кредитування в рамках кредитного договору «Кредит «всеБізнес», укладеного в системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного Товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (діють з 08.02.2023 року) (а.с. 17-23) визначають, зокрема, наступне:
п. 3.5 - надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.1. Договору, із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений у п. 1.1.5. Договору, в строки, зазначені п. 2.2 Договору (з урахуванням п.2.3. Договору);
п. 4.1 - кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як Несприятлива подія: (1) несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/Типовими умовами, у передбачений ними строк та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором та/або за іншими договорами, укладеними між сторонами;
п. 4.2 - у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові Кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3, п.1.4 договору, п.5.1.1 Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь Банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги;
п. 5.1 - позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і в строки, зазначені в ст. 1 договору.
пп 6.1., 6.2. - за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Банку відповідну плату в порядку і на умовах, обумовлених нижче, а саме:
6.2. - Проценти за користування Кредитом:
6.2.1. - Проценти за користування Кредитом нараховуються Банком за ставкою у розмірі, визначеному в п. 1.1.4.3. Договору;
6.2.2. - Проценти нараховуються щоденно та розраховуються виходячи з залишку заборгованості за Кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно з Графіком платежів, зазначеним в п.1.4. Договору, та виходячи з із розрахунку 365 днів у році та фактичної кількості днів у кожному розрахунковому періоді, протягом всього строку користування Кредитом, починаючи з дня надання Кредиту (включаючи день надання Кредиту) по день фактичного повного повернення заборгованості за Кредитом (не враховуючи цей день). У цьому пункті Типових умов під розрахунковим періодом, мається на увазі період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів, зазначеним в п. 1.4. Договору, а першим розрахунковим періодом є період з дати надання Кредиту до дати першого платежу згідно з Графіком платежів;
п.6.2.3. - у разі порушення Позичальником строку повернення Кредиту/частини Кредиту, Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.6.2.1. Типових умов та п. 1.1.4.3. Договору, сплачувати на користь Банку за весь час прострочення, проценти на прострочену суму Кредиту за ставкою у розмірі, визначеному п. 1.1.4.4. Договору, з першого дня прострочення повернення суми Кредиту/ частини Кредиту до тієї дати, коли сума Кредиту буде повернута Банку в повному обсязі. Проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час прострочення повернення Кредиту із розрахунку 365 днів на рік. Закінчення зазначеного у Договорі Строку кредитування не звільняє Позичальника від обов`язку сплачувати відповідно до умов Договору на користь Банку проценти на прострочену суму Кредиту.
Із платіжних інструкцій № TR.79242194.117952.29514 від 26.04.2024 року, № TR.79242194.117953.29514 від 26.04.2024 року (а.с. 24-25), виписки позивача щодо відповідача за період з 26.04.2024 -18.11.2025 року (а.с. 26), розрахунку позивача (а.с. 11) вбачається, що на виконання умов Договору позивач № 713809223350 від 26.04.2024 року перерахував відповідачу кредитні кошти в суми 500000 грн. (495000 грн.+5000грн.). Відповідач свої зобов`язання з повернення кредитних коштів повністю не виконав, заборгованість за кредитним договором Кредит «всеБізнес» станом на 18.11.2025 року становить 365541 грн. 39 коп., що містить 69444грн. 45 коп. простроченої заборгованості, 249999 грн. 98 коп. строкової заборгованості, та заборгованість за комісією 46096 грн.96 коп.
04.10.2025 року позивач у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку по поверненню кредитних коштів, наданих йому банком за Договором, направив на його адресу вимогу № 520 від 30.09.2025 року (а.с. 28, докази направлення а.с. 29-30), в якій вимагав негайно погасити наявну станом на 30.09.2025 рік заборгованість у розмірі 490393 грн. 70 коп. також вказав, що у разі відсутності сплати, про намір звернення до суду з відповідною вимогою.
Відповідач 22.10.2025 року отримав вимогу позивача (а.с. 31-32), однак, залишив без виконання, вимога позивача про стягнення 69444грн. 45 коп. простроченої заборгованості, 249999 грн. 98 коп. строкової заборгованості, 46096 грн.96 коп. заборгованості за комісією за Договором є предметом позову у справі, що розглядається.
Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов`язки, виникли із Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС” № 713809223350 від 26.04.2024 року, за правовою природою віднесений до договірних зобов`язань кредиту, загальні положення про кредит, як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 2 глави 71 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір – розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України.
Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до положень ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч.2 ст 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Законом України “Про електронну комерцію” визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.ст. 3, 12).
Відповідно до статті 3 Закону України “Про електронний цифровий підпис” електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).
Із матеріалів справи вбачається, що 26.04.2024 року між Акціонерним товариством “Перший Український Міжнародний Банк”, як банком, та Фізичною особою – підприємцем Гавриловою Наталією Анатоліївною, як позичальником, укладено кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 713809223350, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами.
Із виписки позивача виданої станом на 18.11.2025 року щодо ФОП Гаврилова Н.А. вбачається, що 24.04.2024 року відповідачу видано Кредит в сумі 500000 грн. (495000 грн.+5000 грн.) вказані кошти зараховано на його рахунок відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який повернений позивачу не у повному обсязі. 
Суд зауважує, що уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за користування кредитом) за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу, а позичальник, у свою чергу, розраховує, що протягом певного часу він може правомірно користуватися кредитом. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.
При цьому, оскільки звернення особи до суду з позовною заявою полягає у реалізації права заявника на захист своїх вже порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, позивач, як особа яка звертається до суду, має довести, що станом на час такого звернення, його права у конкретних спірних правовідносинах були порушені, не визнані чи оспорювані.
Як встановлено судом, порядок реалізації права банку на зміну умов договору шляхом заявленої вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту передбачено у п. 4.2. Типових умов, яким визначено, що у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від Позичальника достроково повернути виданий Позичальникові Кредит, а Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3., п.1.4. Договору, п.5.1.1. Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно з Договором, в строк не пізніше 7 (семи) Банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги Банк має право здійснювати Договірне списання грошових коштів з Рахунків Позичальника в порядку, встановленому Договором та Типовими умовами, для погашення Боргових зобов`язань Позичальника.
Аналізуючи умови укладеного між сторонами Договору, зокрема, Типових умов, суд дійшов висновку про те, що сторони узгодили між собою порядок зміни істотної умови договору строку повернення позичальником кредитних коштів, який фактично регламентує по-перше: право банку вимагати дострокового погашення кредитних зобов`язань, і по-друге: передумови для такої зміни строку погашення, пов`язані з обов`язком банку направити позичальнику відповідне повідомлення.
Таким чином сторони не визнали безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання саме виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості, а визнали саме направлення банком письмового повідомлення позичальнику про припинення строку користування кредитом, з огляду на що, така зміна умов договору не надає банку право звернутися з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту без направлення боржнику відповідного повідомлення. У даному випадку, вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом є не просто звичайними заходами досудового врегулювання спору, додержання яких є необов`язковими для сторін до звернення до суду, а є умовами укладеного договору.
Отже, у даному випадку, вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом є не просто звичайними заходами досудового врегулювання спору, додержання яких є необов`язковими для сторін до звернення до суду, а є умовами укладеного договору.
Враховуючи вищезазначене, позивач відповідно до п.4.1 та п.4.2 Типових умов набув право на захист своїх порушених прав в судовому порядку шляхом дострокового стягнення всієї заборгованості. Наявність і розмір спірної заборгованості за наданим кредитом у сумі 365541 грн. 39 коп., з якої 69444 грн. 45 коп. прострочена заборгованість, 249999 грн. 98 коп. строкова заборгованість, підтверджені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачем не заперечено, тому вимога про їх стягнення з відповідача судом визнається доведеною та обґрунтованою і підлягає до задоволення.
Також позивачем заявлено до стягнення 46096 грн.96 коп заборгованості за комісією обумовленої п.п.1.1.4.2., 1.1.4.3. Договору, Типовими умовами, яка також є обґрунтованою, її розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, судом розрахунок перевірений, тому вимога позивача про їх стягнення підлягає до задоволення в судовому порядку в повному обсязі. 
Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:
учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);
належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);
обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);
достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);
наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);
учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим і доказаним, таким що підлягає задоволенню повністю.
На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 4386 грн 50 коп. 

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гаврилової Наталії Анатоліївни, РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4 – 69444 грн 45 коп простроченої заборгованості, 249 999 грн 98 коп. строкової заборгованості, 46096 грн 96 коп. заборгованості за комісією, 4386 грн 50 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 13.02.2026 року.

Суддя В.М. Грачов