Справа № 144/1506/25
Провадження № 2/144/98/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2026 р. с-ще Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Бондарук О.П.,
з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Теплик в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Томашпільської державної нотаріальної контори Вінницької області про зняття заборони на нерухоме майно, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 через представника - адвоката Гуравську В.Ю. звернулася до суду з позовом до Томашпільської державної нотаріальної контори Вінницької області про зняття заборони відчуження нерухомого майна, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 6448299 від 23.01.2008 р., на підставі архівної заборони № 6 від 13.05.1975 року, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 23.01.2008 р. за № 6448299 про заборону на нерухоме майно, вчинений на підставі архівної заборони № 6 від 13.05.1975 року, що належить ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 
Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 08 січня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві позивач та її представник вказали про підтримання позовних вимог.
Відповідач - представник Томашпільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.
Враховуючи викладені вище обставини, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає за можливе судовий розгляд справи здійснити на підставі наявних матеріалів.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так, у відповідності до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.
З матеріалів справи вбачається, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 683425 позивачка є власником земельної ділянки з кадастровим номером 0523786400040000116, площею 2,027 га (а.с. 9).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.03.2026 року №467726220, наявне зареєстроване обтяження № 6448299 від 23.01.2008, вчинене реєстратором Томашпільської державної нотаріальної контори на підставі архівної заборони №6 від 13.05.1975 року, причина: відсутність коду ОСОБА_1 .
Листом 247/01-16 від 03.04.2024 року в.о. нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори завідувачем Тульчинської нотаріальної контори О.А. Сухомлин, повідомлено про те, що нотаріальний архів Томашпільської державної нотаріальної контори здано до нотаріального архіву Вінницької області (а.с.11).
Згідно листа державного нотаріального архіву Вінницької області № 871/01-18 від 17.04.2024 року, наряд «Розпорядження по накладенню заборон» по фонду Томашпільської державної нотаріальної контори за 1975 рік до архіву не передавався, тому відомості щодо заборони на нерухоме майно, накладеної 13 травня 1975 року за реєстровим №6 Томашпільською державною нотаріальною конторою на майно ОСОБА_1 надати неможливо ( а.с. 12 ).
Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.
Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження нерухомого майна (земельної ділянки) порушує право позивача на вільне розпорядження своїм майном, зняття заборони відчуження майна не може бути проведена на загальних підставах, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та слід скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №6448299 від 23.01.2008 року, на підставі архівної заборони №6 від 13.05.1975 року.
Керуючись вимогами ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України 319, 321, 391, ЦК Кодексу України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Томашпільської державної нотаріальної контори Вінницької області про зняття заборони на нерухоме майно, задовольнити.
Скасувати заборону відчуження нерухомого майна, зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №6448299 від 23.01.2008 року, на підставі архівної заборони №6 від 13.05.1975 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 23.01.2008 року за № 6448299 про заборону на нерухоме майно, вчинений на підставі архівної заборони № 6 від 13.05.1975 року, що належить ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача – адвокат Гуравська Валентина Юріївна, адреса: пров. 9 Січня, 13 м. Гайсин Гайсинського району Вінницької області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000385 від 20.12.2018 року.
Відповідач Томашпільська державна нотаріальна контора, адреса: площа Тараса Шевченка, 2 с-ще Томашпіль Тульчинського району Вінницької області, код ЄДРПОУ 02882289.
Повний текст рішення виготовлено 12.03.2026 року.

Суддя