П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/21178/25 	

Перша інстанція суддя Юхтенко Л.Р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду 05 березня 2026 року, що ухвалена за наслідком розгляду апеляційної скарги Національного університету оборони України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року, на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного університету оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Національного університету оборони України, в якій просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13 травня 2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року по справі № 420/2960/24;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 13 травня 2025 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року по справі № 420/2960/24.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Національного університету оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року та за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2019 року;
- зобов`язано Національний університет оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 28 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року та за період з 01 березня 2018 року по 18 липня 2019 року, починаючи з 28 вересня 2017 року по 13 травня 2025 року.
Крім того, додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року вирішено стягнути з Національного університету оборони України на користь позивача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2025 року, відповідачем подано апеляційну скаргу.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судові рішення – без змін.
При цьому, позивачем 06 березня 2026 року подано до П`ятого апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткової постанови до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції, розміром 8 000,00 грн.
Між тим, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Крім того, згідно ч. 8 ст. 139 КАС України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Колегією суддів встановлено, що позивач, подаючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, бажає здійснити розподіл понесених ним витрат на професійну правничу допомогу на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції, розміром 8000,00 грн.

Між тим, з аналізу вищевикладених норм процесуального права вбачається, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
В даному випадку, відзив позивача на апеляційну скаргу містив клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, але воно не було вирішено.
В свою чергу, перевіряючи можливість здійснення розподілу понесених позивачем судових витрат у межах розгляду клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення, а також встановлюючи розмір таких витрат, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сторони у справі, крім суб`єктів владних повноважень, мають право на розподіл понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Так, колегія суддів зазначає, що суд за наслідком розгляду справи не зобов`язаний відшкодовувати усі задекларовані позивачем судові витрати за рахунок суб`єкта владних повноважень.
В свою чергу, розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.
Також, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із складністю справи.
Між тим, з аналізу наданих документів вбачається, що вартість наданих адвокатом послуг під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій складає 8000,00 грн за написання відзиву на апеляційну скаргу.
В свою чергу, враховуючи зміст та обсяг вищеописаних послуг, незначну складність даної справи, колегія суддів вважає, що визначена позивачем сума витрат за написання одного процесуального документа є завищеною, а як наслідок колегія суддів вважає, що позивач має право на відшкодування 2000,00 грн за понесені ним витрати на професійну правничу допомогу. 
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою здійснити розподіл частини понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 139, 252, 311, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови – задовольнити частково. 
Ухвалити додаткову постанову до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року, якою здійснити розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Національного університету оборони України (код ЄДРПОУ 07834530) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук