Номер провадження: 22-ц/813/4039/26 
Справа № 947/10720/25
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Таварткіладзе О.М., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
заявник – Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон»,
боржник - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Ойл», 
заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Груп», 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 09 червня 2025 року у складі судді Луняченка В.О., 
встановив:
2. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви 
У березні 2025 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Юніон» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах, виданих Київським районним судом м. Одеси у справі № 2-1426/2009 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Ойл» на користь Відкритого акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» заборгованості за кредитним договором №05/04/2005/840-К/115 від 18.04.2005: заборгованість по процентам 6243,53 грн., пеня за несвоєчасне, повернення кредиту 691,56 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів 363,43 грн., заборгованість по комісії 864,31 грн., сума штрафу 8585 грн., а всього 16747,83 грн., з ТОВ «Фінанс Проперті Груп» на ТОВ «Інвестмент Юніон» та видати дублікати виконавчих листів виданих Київським районним судом м. Одеси у справі № 2-1426/2009.
Заява обґрунтована тим, що 23.08.2024 між ТОВ «Фінанс Проперті Груп» та ТОВ «Інвестмент Юніон» укладено договір про відступлення права вимоги №Ф-23/08/24/1, відповідно до умов якого первісний кредитор, отримавши суму вартості відступлених прав, відступив новому кредитору належні йому права грошових вимог до боржників, визначених у Додатку №1, включаючи право вимоги до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ТОВ «КОМПЛЕКС ОЙЛ» за кредитним договором №05/04/2005/840-К/115 від 18.04.2005, заборгованість за яким була стягнута рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2009 у справі №2-1426/2009.
Водночас ухвалою від 24.11.2021 у справі 3947/32656/21 Київським районним судом м. Одеси було відновлено втрачене провадження по цивільної справі №2-1426/2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором №05/04/2005/840-К/115 від 18.04.2005; залучено у якості правонаступника ПАТ «КБ «Надра» нового кредитора ТОВ «Фінанс Проперті Груп», а також поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів , виданих по справі №2-1426/2009 заборгованості за кредитним договором № 05/04/2005/840-К/115 від 18.04.2005: заборгованість по процентам 6243,53 грн., пеня за несвоєчасне, повернення кредиту 691,56 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів 363,43 грн., заборгованість по комісії 864,31 грн., сума штрафу 8585 грн., а всього 16747,83 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування її висновків
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 09 червня 2025 року заяву ТОВ «Інвестмент Юніон» про видачу дублікату виконавчого документа та заміну сторони у виконавчому провадженні за рішенням Київського районного суду м.Одеси №2-1426/2009 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ Комплекс ойл», ТОВ « Південний паливний союз» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. 
Ухвала суду мотивована тим, що відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчих документах та поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів для виконання. При цьому суд зазначив, що відсутність оригіналів виконавчих документів є підставою для задоволення викладених у заяві вимог у повному обсязі.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 09 червня 2025 рокуі ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у видач дубліката виконавчого листа, витрати пов`язані зі сплати судового збору стягнути з позивача. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з наданих позивачем до суду доказів на підтвердження втрати виконавчого документа вбачається, що з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник звернувся в березні 2025 року, тобто більше ніж через 4 (чотири) роки після того, як було видано виконавчий лист – 24.11.2021. При цьому, заявник не просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Заявником також не надано доказів про те, чи взагалі перебував на виконанні виконавчий документ. Оригінал виконавчого листа не був втрачений, а направлявся заявником до органів виконавчої служби, а отже суд повинен був відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 

Позиція заявника, боржників та заінтересованої особи в суді апеляційної інстанції
У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Інвестмент Юніон», посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 09 червня 2025 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення, оскільки доводи боржника є необґрунтованими. Так, вимога щодо поновлення строку у заяві ТОВ «Інвестмент Юніон» не мала були заявлена, оскільки строк не пропущений, а перерваний до дня припинення або скасування воєнного стану. Також оскільки факт втрати виконавчих документів був встановлений ухвалою суду від 24.11.2021, заявник у цій справі звільнений від обов`язку доводити цей факт повторно. Доводи боржника щодо нібито недоведеної втрати виконавчих документів є необґрунтованими, оскільки факт втрати був офіційно встановлений ухвалою суду, яка набралa законної сили, і підпадає під дію ст. 82 ЦПК України. Отже, заявник має право посилатися на ухвалу від 24.11.2021 як належне доказове підтвердження факту втрати виконавчих документів.
На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від  ОСОБА_2 , ТОВ «Комплекс Ойл» та ТОВ «Фінанс Проперті Груп» не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Явка сторін в суді апеляційної інстанції 
В судове засідання, призначене на 05.03.2026 та проведеному в режимі відеоконференції з`явилися: представник скаржника ОСОБА_1 – ОСОБА_4 та представник ТОВ «Інвестмент Юніон» - Іваницьких Ю.В. 
Чухно (Семікрас) В.В., представник ТОВ «Комплекс Ойл» та ТОВ «Фінанс Проперті Груп» до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3.МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. 

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин
Встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа 2-1426/2009 за позовом ВАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ТОВ «КОМПЛЕКС ОЙЛ», ТОВ «Південний паливний союз», про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 березня 2009 року позов ВАТ КБ «НАДРА» було задоволено: стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю „Комплекс ойл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний паливний союз» на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» заборгованість за кредитним договором № 05/04/2005/840-К/115: заборгованість по процентам - 6 243,53 грн., пеня за несвоєчасне, повернення кредиту - 691,56 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів - 363,43 грн., заборгованість по комісії - 864,31 грн., сума штрафу - 8 585 грн., а всього 16747,83 гривень. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю „Комплекс ойл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний паливний союз» на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» судові витрати: судовий збір у розмірі 167,47 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2021 у справі 3947/32656/21 було відновлено втрачене провадження по цивільної справі №2-1426/2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором №05/04/2005/840-К/115 від 18.04.2005; залучено у якості правонаступника ПАТ « КБ «Надра» нового кредитора ТОВ «Фінанс Проперті Груп», а також поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчих документів, виданих по справі №2-1426/2009 заборгованості за кредитним договором № 05/04/2005/840-К/115 від 18.04.2005: заборгованість по процентам 6243,53 грн., пеня за несвоєчасне, повернення кредиту 691,56 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів 363,43 грн., заборгованість по комісії 864,31 грн., сума штрафу 8585 грн., а всього 16747,83 грн.
За договором про відступлення права вимоги №Ф-23/08/24/1 від 23.08.2024 укладеного між ТОВ «Фінанс Проперті Груп» (первісний кредитор) та ТОВ «Інвестмент Юніон» (новий кредитор), первісний кредитор, отримавши суму вартості відступлених прав, відступив новому кредитору належні йому права грошових вимог до боржників, визначених у Додатку №1, включаючи право вимоги до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ТОВ «КОМПЛЕКС ОЙЛ» за кредитним договором №05/04/2005/840-К/115 від 18.04.2005, заборгованість за яким була стягнута рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2009 у справі №2-1426/2009.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, відповідає вищевказаним вимогам законодавства, з огляду на наступне.
Так, питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Водночас заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина перша статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
У постанові ВП ВС від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 зазначено, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Відповідно до висловлених раніше правових висновків Великої Палати Верховного Суду (дивитись mutatis mutandis постанову Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17, пункти 73-75) оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.
На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.
Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Отже, наведене в ухвалі Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у цій справі тлумачення стосується лише ситуації, коли виконавче провадження відкрите як юридичний процес, а його сторони набули відповідних прав як сторони відкритого виконавчого провадження. Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом про виконавче провадження, то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється саме для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом.
При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження підлягає встановленню, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі
Звертаючись до суду із даною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилається на те, що з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник звернувся в березні 2025 року, тобто більше ніж через 4 (чотири) роки після того, як було видано виконавчий лист – 24.11.2021. При цьому, заявник не просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 
Проте вищевказані доводи скаржника є безпідставними, оскільки як вірно встановлено судом першої інстанції, питання щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів вже було вирішено ухвалою суду від 24.11.2021 у справі №947/32656/21.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом 3 (трьох) років. 
Отже строки пред`явлення виконавчих документів припали на період дії воєнного стану .
Водночас, згідно положення пп.4 п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Таким чином, вимога щодо поновлення строку у заяві ТОВ «Інвестмент Юніон» не мала були заявлена, оскільки строк не був пропущений, а був перерваний до дня припинення або скасування воєнного стану. 
Безпідставними є і доводи скаржника про те, що заявником також не надано доказів про те, чи взагалі перебував на виконанні виконавчий документ, оригінал виконавчого листа не був втрачений, а направлявся заявником до органів виконавчої служби, а отже суд повинен був відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 
Так, згідно з ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
З наведеного убачається, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц, також подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 910/3191/20.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2021 по справі №947/32656/21, згідно з інформацією з АСВП, виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів щодо Боржника 1, Боржника 2, Боржника 3 та Боржника 4 відсутні, а згідно Акту ПАТ КБ «НАДРА» про втрату оригіналів виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів втрачені у зв?язку з проведення процедури ліквідації Банку, що підтверджується відповідним записом у зазначеному акті.
Однак, питання щодо видачі дублікатів виконавчих документів не вирішувалося в ухвалі від 24.11.2021 Київського районного суду м. Одеси по справі №947/32656/21.
Таким чином, до моменту звернення ТОВ «Інвестмент Юніон» до суду, оригінали виконавчих документів вважалися втраченими.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки факт втрати виконавчих документів був встановлений ухвалою суду від 24.11.2021, тому заявник у цій справі звільнений від обов`язку доводити цей факт повторно.
За таких обставин наведені доводи апеляційної скарги не свідчать про незаконність чи необґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Жодних інших доводів на спростування висновків суду, апеляційна скарга  ОСОБА_1  не містить. 
Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1  є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги  ОСОБА_1  у суду апеляційної інстанції відсутні.

Порядок та строк касаційного оскарження
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 09 червня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 20.03.2026

Головуючий       Є.С. Сєвєрова

Судді:        Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе