ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/36191/25
Провадження № 33/820/158/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Говорецького А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2026,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн 60 коп. судового збору. 
Роз`яснено порядок та строки на оскарження постанови суду та сплати штрафу.
За постановою суду,  ОСОБА_1 04.12.2025 близько 15 год. 06 хв., рухаючись по вул. Гетьмана Мазепи, 39/1, у м. Хмельницький, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, повторно, протягом року керував транспортним засобом Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (невідповідна обстановці поведінка, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у медичному закладі охорони здоров`я відмовився.
Окрім того, ОСОБА_1 11.12.2025 близько 08 год. 17 хв., рухаючись по вул. Ю.Сіцінського, 5, у м. Хмельницький, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, повторно, протягом року керував транспортним засобом Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (невідповідна обстановці поведінка, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я відмовився.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП. Апелянт вказує, що він був зупинений працівниками поліції, проте жодної причини зупинки, передбаченої ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими вказано не було, а тому уважає, що всі подальші дії правоохоронців були незаконними. Вказані обставини підтверджуються дослідженим місцевим судом відеозаписом. Щодо епізоду від 11.12.2025, зазначає, що він був зупинений на незаконно встановленому блокпості, особою яка не мала повноважень, ні на зупинку транспортного засобу, ні перевірку документів. Переконує, що він не хотів покидати свій автомобіль, проте на нього було складено протокол про відмову у проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння. Стверджує, що судом не здобуто доказів керування ним автомобілем 11.12.2025, не зафіксовано цього і на боді-камери чи іншим законним способом. 
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Говорецького А.Б., на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
У відповідності до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).
Складом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КупАП є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.
Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є не лише наявність достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння чи в нього маються ознаки такого стану, а й та обставина, що він саме у такому стані керував транспортним засобом.
Тому для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, матеріали справи мають містити належні та допустимі докази, для підтвердження обставин, а саме:
- керування особою транспортним засобом у конкретних час і місці;
- вимоги поліцейського до такої особи пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан наявності чи відсутності стану, зокрема наркотичного сп`яніння;
- наявність категоричної відмови особи пройти відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння.
Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно з пункту 12 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що в стані наркотичного сп`яніння не перебував, однак відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки боявся зустрічі з уповноваженими особами ТЦК та СП, так як не оновив свої облікові дані в додатку «Резерв+» та можливо перебував у розшуку. Переконаний, що працівник поліції його мали завести до ТЦК та СП, а не на проведення огляду до медичного закладу с.Скаржинці. 
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що у відповідності до протоколу серії ЕПР 1 №531588 від 04.12.2025 ОСОБА_1 04 грудня 2025 близько 15 год. 06 хв., рухаючись по вул. Гетьмана Мазепи, 39/1, у м. Хмельницькому, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, повторно, протягом року керував транспортним засобом Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що невідповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. 
Із протоколу серії ЕПР1 № 537434 від 11.12.2025 слідує, що ОСОБА_1 11.12.2025 близько 08 год. 17 хв., рухаючись по вул. Ю.Сіцінського, 5, у м. Хмельницький, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, повторно, протягом року керував транспортним засобом Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (невідповідна обстановці поведінка, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість).
Дані правопорушення ОСОБА_1 вчинив, повторно, протягом року, чим порушив п.2.5 ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Його дії кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП.
Таким чином, вказані протоколи про адміністративні правопорушення складено відповідно до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, його вина, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується даними:
- направлення на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.12.2025 та від 11.12.2025, у зв`язку із виявленням ознак наркотичного сп`яніння, а саме невідповідна обстановці поведінка, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість (від огляду відмовився); 
- довідки УПП в Хмельницькій області ДПП про зареєстроване адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , зокрема за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 19.08.2025; 
- постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.09.2025 у справі № 686/24377/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП; 
- письмових поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.12.2025;
- відеозаписів події.
З переглянутого відеозапису Хмельницьким апеляційним судом з місця події, яка відбувалась 04.12.2025, убачається рух автомобіля патрульної поліції за автомобілем Chevrolet, д.н.з. НОМЕР_1 , який на перехресті з`їжджає з головної дороги на стоянку, де припарковується. Поліцейський підходить до цього автомобіля, за кермом якого сидить ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм працівник поліції виявляє у нього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема виражене тремтіння пальців рук, а тому пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога с.Скаржинці. ОСОБА_1 вказує, що він знаходиться в лікарні, у відділенні хірургії. Він проходження огляду саме в с.Скаржинці відмовляється, бажає проїхати у найближчу лікарню. Заперечує вживання наркотичних засобів. Поліцейські пояснюють йому, що дозвіл на проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння має лише психіатрична лікарня с.Скаржинці, а не будь-який інший лікувальний заклад. Однак, ОСОБА_1 наполягає на тому, що до с. Скаржинці він не поїде. Факт визнання його винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не заперечив, поліцейські йому роз`яснюють, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Із відеозапису від 11.12.2025 слідує, що ОСОБА_1 було зупинено на мобільному блок-посту з метою перевірки документів. В ході перевірки встановлюють, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку та притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( перебування в стані алкогольного сп`яніння) і стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.130 КУпАП (за ознаками наркотичного сп`яніння), за яким рішення ще не прийнято. ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля, працівник поліції вказує, що у нього проглядаються ознаки наркотичного сп`яніння (неприродня блідість, підвищена жвавість), декілька разів пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 , проїхати до лікувального закладу відмовляється. Поліцейські йому роз`яснюють, що стосовно нього буде складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
Позиція ОСОБА_1 з приводу того, що працівники поліції мали намір його відвезти до ТЦК та СП замість того, щоб завезти до лікувального закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння, спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, із відеозапису із нагрудних камер працівників поліції встановлено, що одразу після зупинки транспортного засобу працівники поліції вбачали у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку. Жодних вимог щодо порушення порядку обліку у ТЦК та СП чи необхідності доставити його для встановлення обставин у вказану установу не заявляли, а тому зазначені твердження особи суд сприйняв критично та розцінив як намір уникнути відповідальності за вчинені дії.
Факт керування автомобілем 04.12.2025 та 11.12.2025, в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 не заперечив, тому відповідні твердження апеляційної скарги не беруться до уваги. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо незаконності висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки з установлених апеляційним судом обставин вбачається, що останній, після зупинки транспортного засобу, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
При розгляді справи, апеляційний суд враховує, що згідно з п. 1.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак наркотичного сп`яніння, окрім інших, віднесено: неприродна блідість, підвищена жвавість, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - виражене тремтіння пальців рук, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 за обома епізодами.
Таким чином у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, від проходження якого, останній, відмовився, про що зазначено у протоколах про адміністративні правопорушення.
Апелянт зазначає, що його було неправомірно зупинено працівниками поліції, в розумінні ст. 35 Закону України «Про Національну поліції». Однак, цей довід є безпідставним, оскільки у відповідності до п. 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. (п. 2,3 ч. 1,ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію").
Відповідно до п. 5 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. N 1456, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордон служби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.
Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 35 КУпАП поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено і діє на даний час.
Згідно з п. 5 та 7 ч. 1ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: - запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування; - перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.
Апеляційний суд вважає, що працівники поліції діяли в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України "Про національну поліцію та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з дотриманням вимог "Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану", порушень працівниками поліції вимог чинного законодавства не встановлено.
Таким чином, зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , безпосередньо на мобільному блокпосту, у період дії правового режиму воєнного стану, з метою перевірки документів, а тому правоохоронці діяли у межах, передбачених зазначеними Законами та Порядком.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта судом сприймаються критично, оскільки вони не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.
Слід зазначити, що проходження огляду на стан сп`яніння, на вимогу поліцейського, відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, є обов`язком водія, а не його правом, а відмова від проходження такого, незалежно від підстав, становить склад адміністративного правопорушення передбаченого, в тому числі і ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, й оскарження таких дій та їх наслідків ОСОБА_1 .
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.
Також судом першої інстанції правильно накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення.
Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає характеру вчиненого адміністративного правопорушення, встановлене у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для його зміни, відсутні.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, 
п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2026 стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду     Л.М.Кулеша