ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/982/26 Справа № 216/2956/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
за участю секретаря судового засідання Лідовської А.А.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідачі ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ»
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справі, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року, ухвалене суддею Цимбалістенко О.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, (дату складання повного судового рішення не зазначено),

В С Т А Н О В И В
У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що він є законним володільцем (користувачем) транспортного засобу FORD TRANSIT днз НОМЕР_1 2005 року випуску. 11.10.2023 внаслідок ДТП з вини водія ОСОБА_2 , зазначений транспортний засіб був пошкоджений, що завдало позивачу матеріальну шкоду. Відповідач ОСОБА_2 свою вину у вчиненні ДТП визнав, у зв`язку із чим учасники ДТП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 16 жовтня 2023 року (Європротокол), в якому зазначено про визнання вини ОСОБА_2 , обставини ДТП та складена схема пригоди, коли сталося зіткнення. Відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована за полісом страхування №21 1525519 від 13.10.2022 приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», у зв`язку із чим позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» з заявою з проханням здійснити виплату узгодженого розміру страхового відшкодування за вирахуванням франшизи. Зазначена заява була зареєстрована за вх. №041223-01/В від 04.12.2023. Не отримавши відповіді на попередню заяву Позивач повторно звернувся до Відповідача 2, також через відділення Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» і 28.02.2024 отримав відповідь, що Страховик позбавлений можливості прийняти відповідне рішення у зв`язку з відсутністю довіреності, що передбачено пунктом «б» п. 35.2 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи, що відповідачами добровільно не відшкодовано завдану шкоду він змушений звернутися до суду із даним позовом.
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди франшизу в розмірі 2600 грн (дві тисячі шістсот грн), 10 000 грн (десять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати у виді судового збору за вимогу майнового характеру 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) і 302,80 грн за вимогу про стягнення моральної шкоди.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 35 783 грн 08 коп. (тридцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят три гривні вісім копійок), 20 000 грн (двадцять тисяч гривень) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати у виді судового збору за вимогу майнового характеру 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) і 302,80 грн за вимогу про стягнення моральної шкоди.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Судове рішення мотивоване наявністю правових підстав для повного задоволення вимог про відшкодування матеріальної шкоди зі страхової компанії «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» у вигляді суми матеріального збитку з урахуванням ПДВ на запчастини та з винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, співвідповідача ОСОБА_2 - франшизи та часткового задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, оскільки з урахуванням того, що суд, виходячи з засад розумності та справедливості, дійшов висновку про те, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з кожного відповідача на користь позивача має становити по 20 000 грн.
В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне застосування норм матеріального права просить дане рішення скасувати та ухвалите нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що позивач ОСОБА_1 не є належним позивачем, адже не надав відповідну довіреність від власника транспортного засобу, що постраждав у ДТП, а сам власник не звертався за отриманням страхового відшкодування, суд першої інстанції неправильно визначив суму страхового відшкодування як матеріального збитку, необґрунтовано заявлену позивачем суму матеріального збитку з урахуванням ПДВ на запчастини, та моральної шкоди, яку безпідставно стягнув із страховика в сумі 20000,00 грн., хоча за законом ця сума повинна становити 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. При цьому жодних доказів про розмір шкоди, заподіяної здоров`ю позивача матеріали справи не містять і такі вимоги не заявлені.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, рішення суду без змін як законне і обґрунтоване. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2023 о 14 год 15 хв у місті Кривому Розі по вул. Ярослава Мудрого напроти буд. 85/1 сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби RENAULT MASTER днз НОМЕР_2 2014 року під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортний засіб FORD TRANSIT днз НОМЕР_1 2005 року під керуванням водія ОСОБА_1 , чим завдано матеріальної шкоди.
Позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRANSIT днз НОМЕР_1 2005 року на підставі Довіреності від 03.05.2012, дійсної до 03.05.2022 – а.с.25, посвідчення на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрації транспортний засіб FORD TRANSIT днз НОМЕР_1 2005 року – а.с.25.
За взаємною згодою водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 16 жовтня 2023 року, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 визнав свою вину у ДТП – а.с.14.
Відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована за полісом страхування №211525519 від 13.10.2022 приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», відповідно до якого страхова сума за заподіяння майну складає 160 000 грн, франшиза складає 2600 грн - а.с.21.
04 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про страхове відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП – а.с.16.
29 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 повторно звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про страхове відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП – а.с.17-19.
У відповідь на повторну заяву позивача ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» повідомило, що оскільки ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу FORD TRANSIT днз НОМЕР_1 2005 року йому необхідно надати довіреність від власника транспортного засобу, інакше вони позбавлені можливості сплатити страхове відшкодування – а.с.20.
Відповідно до Висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження № Д24/01/24 від 31.01.2024 судового експерта Чивчиша О.П. вартість матеріального збитку завданого з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля FORD TRANSIT днз НОМЕР_1 2005 року на дату 16.10.2023 складає 38 383,08 грн – а.с.39-62.
Вказана експертом вартість матеріального збитку, зазначена з урахуванням ПДВ на запасні частини. При цьому даний експертний висновок не містить відповідної вартості матеріального збитку без врахування ПДВ.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Поняття збитків визначено статтею 22 ЦК України. Так, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому.
При цьому, особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).
Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Згідно із вимогами пункту 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою: Сврз = С р+ С м+ С сХ (1- Е З), де: С р- вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; С м- вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; С с- вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн; Е З- коефіцієнт фізичного зносу.
Згідно до п. 36.2. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників траспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Ставка ПДВ встановлюється від бази оподаткування у розмір 20 % (пп.а п.193.1 ст. 193 Податкового кодексу України).
Отже, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.
В даній справі позивач звернувся із вимогами про стягнення матеріального збитку зі страхової компанії, при цьому матеріали справи не містять доказів фактичного проведення відновлювального ремонту суб`єктом господарювання - платником ПДВ, чи придбання необхідних запасних частин для такого ремонту із сплатою при цьому ПДВ.
Суд першої інстанції в даному випадку не з`ясував чи було фактично здійснено ремонт автомобіля, чи є надавач послуг з ремонту автомобіля платником ПДВ, або чи придбано запасні частини із сплатою ПДВ.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки, позивачем не надано доказів на підтвердження факту здійснення ремонту ТЗ та його оплати / купівлі запчастин і, відповідно, доказів оплати податку на додану вартість, такі докази відсутні і в матеріалах справи, а тому колегія суддів вважає, що розмір майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь позивача, слід розраховувати шляхом вирахування ПДВ з оціненої шкоди.
Отже, з ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума 33 651,33 грн. як вартість матеріального збитку без урахування 20% ПДВ та з врахуванням фізичного зносу, з вирахуванням франшизи.
Крім того колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав стягнення моральної шкоди з ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» в розмірі 20 000,00 грн.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів урегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно вимог статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що порядок відшкодування страховиком моральної шкоди визначений спеціальним законом, так згідно до статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховик відшкодовує потерпілому-фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров`я під час ДТП у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Так, згідно з частиною першою пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (стаття 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому – фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
В даній справі шкоди здоров`ю позивача заподіяно не було.
На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, а відтак рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року в частині позовних вимог до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» заявлених до підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині.
Оскільки в частині вирішення позовних вимог пред`явлених позивачем до ОСОБА_2 , рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України в цій частині рішення в апеляційному порядку не перевіряється. 
Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваній відповідачем частині ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 до ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ", на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 537,77 грн. пропорційно задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційна скарга ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" задовольняється частково, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 756,61 грн. пропорційно задоволених вимог апеляційної скарги. 
Отже, з урахуванням положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з позивача на користь ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" пізницю судових витрат понесених сторонами за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції в сумі 219,84 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та вимог апеляційної скарги відповідача.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,- 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» задовольнити частково.
Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрат по сплаті судового збору скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 33 651,33 грн. 
В решті вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» відмовити.
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» різницю витрат зі сплати судового збору в судах першої і апеляційної інстанцій в загальному розмірі 219,84 гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 24 лютого 2026 року.

Головуючий:
Судді: