Справа № 212/9800/25 
2-а/212/3/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участю секретаря судового засідання Попик С.Д., за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, розглянувши в порядку адміністративного судочинства справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №309 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 23.09.2025 року.
В обґрунтування позову зазначено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.07.2025 року притягнуто його до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП за фактом того, що не уточнив свої облікові (персональні) дані.
Ухвалою від 03.11.2025 року було відкрито провадження у справі, та роз`яснено учасникам їх право на подачу відзиву на позов.
Позивач в судове засідання, що призначено на 27 березня 2026 року об 11 годинні 30 хвилин не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.
У зв`язку з неявкою сторін суд розглядає справу на наявними матеріалами. У зв`язку із розглядом справи без участі сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №309 від 18.07.2025 року притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП за фактом того, що не уточнив свої облікові (персональні) дані, у строк, що встановлений законодавством. 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 року, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
За приписами абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
18.05.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 року.
Цим Законом положення частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Так, абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані по 16.07.2024 року (включно), а саме:
шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;
шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;
через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Так, відповідно до частини 3 статті 210 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас, оцінюючи обставини цієї справи, суд враховує таке.
У цій справі статус позивача щодо військової служби, зазначений військово-обліковому документі в електронному вигляді в системі «Резерв +» (в реєстрі «Оберіг») «військовозобов`язаний», відстрочка до 03.05.2026 року, тип відстрочки аб.4 п.3 ч.3 ст.23.
Судом встановлено, що брат позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 загинув під час участі бойових дій із захистом Батьківщини. 
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався                 ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу до 16.07.2024 року з питанням наданням відстрочки від мобілізації, у зв`язку з тією обставиною, що рідний брат позивача загинув, відстрочку було надано до 05.08.2024 року,що підтверджується листом                 ІНФОРМАЦІЯ_1 від14.03.2024 року за №4/2863.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), практику якого мають враховувати, здійснюючи правосуддя, суди України (ч. 2 ст. 6 КАС України), виснував у своїй практиці розгляду справ «принцип належного урядування». Про цей принцип, зокрема, йдеться у справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04; рішення від 20.10.2011): він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб; зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси; принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість; іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Критерії малозначності - законом не визначені.
Враховуючи норми наведених законів та підзаконних нормативно-правових актів, практику ЄСПЛ та встановлені судом у цій справі обставини, суд вважає, що, хоча у діях позивача є склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, однак саме у цій справі за наявних обставин таке правопорушення можна оцінити як малозначне, а застосоване до позивача покарання (штраф у розмірі 17000 грн) непропорційним (надмірним).
Суд дійшов такого висновку з огляду на те, що позивач є особою родич якого загинув при захисті Батьківщини, позивачу згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.03.2024 року за №4/2863 надано відстрочку від мобілізації, форма вини у вчиненні правопорушення позивачем необережна (а не умисел); відсутні шкідливі наслідки правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У цій справі суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача для ефективного захисту його інтересів та вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача, а саме: скасувати Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в частині призначеного покарання; звільнити позивача від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням у зв`язку з малозначністю порушення.
Що стосується стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору, суд відмовляє у задоволенні цієї вимоги, оскільки склад правопорушення, допущеного позивачем наявний.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 2, 9, 22, 25, 72-77, 90, 242-246 КАС України, суд
Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову №309 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 18 липня 2025 року, що винесена виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в частині призначеного покарання.

Звільнити позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду складено та підписано 27 березня 2026 року.

Суддя:        Р.  В.  Дехта