ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
"23" березня 2026 р.  Справа № 911/3400/25 

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна»
про ухвалення додаткового рішення
У справі за позовом Компанії Selectum Societa a responsabilita limitata
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: фізична особа-підприємець Лисаков Руслан Сергійович
про стягнення 10 904,71 євро

Суддя Карпечкін Т.П.
За участю представників сторін:
від позивача: Раєнок В.А.;
від відповідача: не з`явився;
3-ї особи: не з`явився.
Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.02.2026 у справі № 911/3400/25 у задоволенні позову компанії Selectum Societa a responsabilita limitata до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: фізична особа-підприємець Лисаков Руслан Сергійович про стягнення 10 904,71 євро відмовлено (Суддя Антонова В.М.).
04.03.2026 через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, до якої додано докази в підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 911/3400/25.
Окрім того, у поданій заяві, відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення.
На підставі Протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд судді Карпечкіну Т.П.
Дослідивши матеріали справи № 911/3400/25 та подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як визначено ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи наявність об`єктивних обставин, що перешкодили дотриманню процесуального строку, що підтверджене наданими суду доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання таких обставин поважними та задоволення клопотання відповідача про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та поновлення строку подання даної заяви.
Зважаючи на вищевикладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про ухвалення додаткового рішення була призначена до розгляду у судовому засіданні 23.03.2026.
Розглянувши у судовому засіданні 23.03.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/3400/25, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.
Рішенням Господарського суду Київської області від 19.02.2026 у справі № 911/3400/25 у задоволенні позову компанії Selectum Societa a responsabilita limitata до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: фізична особа-підприємець Лисаков Руслан Сергійович про стягнення 10 904,71 євро відмовлено (Суддя Антонова В.М.).
У відзиві на позовну заяву відповідач заявив про понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та подання документів на підтвердження таких витрат у строки, встановлені частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
23.02.2026 у встановлений законом п`ятиденний строк представником відповідача засобами підсистеми ЄСІТС Електронний суд подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, із доданими документами на підтвердження таких витрат.
02.03.2026 суд ухвалою повернув вказану заяву без розгляду на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із незазначенням інформації щодо наявності зареєстрованого електронного кабінету у сторін.
Усунувши формальні недоліки попередньо поданої заяви, відповідачем повторно подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/3400/25 про відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку, яке було задоволено судом.
Заявник зазначає, що під час розгляду справи витрати відповідача на професійну правничу допомогу склали 48 000,00 грн. 
Між відповідачем та Адвокатським бюро Ратушняка Володимира «Лігалконсалтинг» укладено Договір надання професійної правничої допомоги № 22/23 від 07.11.2022. Представництво відповідача у справі здійснювали адвокати Ратушняк Павлина Володимирівна та Ратушняк Володимир Вікторович, відповідно до ордерів, наданих Адвокатським бюро Ратушняка Володимира «Лігалконсалтинг».
На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано копії: Додаткової угоди № 13 від 18.11.2025; Рахунку № 1 від 18.11.2025 на суму 24 00,00 грн.; Рахунку № 2 від 19.02.2026 на суму 24 00,00 грн.; Акту виконаних робіт від 19.02.2026; Платіжної інструкції № 2002 від 20.02.2026 на суму 48 000,00 грн.
Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди № 13 від 18.11.2025 сторони дійшли згоди встановити фіксовану вартість надання правової допомоги по вказаному спору (згідно п.1) у суді першої інстанції, встановивши її в сумі 48 000,00 грн. Вказана сума є фіксованою та не підлягає коригуванню. Сплачена сума не підлягає поверненню. Оплата здійснюється 2 рівними частинами по 24 000,00 грн.: 1 частина протягом 5 робочих днів на підставі рахунку Повіреного, 2 частина протягом 5 робочих днів на підставі рахунку Повіреного, але до моменту ухвалення судом рішення у справі.
Як визначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, «Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. 
Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснує, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права».
У зв`язку з чим, заявник зазначає, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу для цієї справи визначений у фіксованій сумі і той же час, є обґрунтованим та співмірним із ціною та предметом позову.
Позивачем у справі подано заперечення на заяву відповідача про відшкодування адвокатських витрат, у якій позивач заперечував розмір заявлених до відшкодування витрат та зазначає про їх непідтвердженість, оскільки послуги надавались адвокатом Ратушняк Павлиною Володимирівною, а послуги оплачені та Договір укладено з Адвокатським бюро Ратушняка Володимира «Лігалконсалтинг».
Дослідивши подану заяву та матеріали справи в цілому суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом при розгляді питання про розподіл судових витрат враховано, адвокат Ратушняк Павлина Володимирівна приймала участь у справі у якості представника відповідача на підстав Ордеру, виданого Адвокатським бюро Ратушняка Володимира «Лігалконсалтинг», що спростовує заперечення позивача про непов`язаність заявлених до відшкодування адвокатських витрат з розглядом справи № 911/3400/25.
Враховуючи надані представником відповідача документи та наявні у матеріалах справи відомості про обсяг участі адвоката у судових засіданнях, виготовлених адвокатом процесуальних заяв, витраченого часу на підготовку до судового розгляду, вбачається, що розмір витрат позивача на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи документально підтверджений та обґрунтований у заявлені сумі.
Враховуючи, що позовні вимоги у даній справі відхилені у повному обсязі, тобто рішення суду прийнято на користь відповідача, судові витрати відповідача на правничу допомогу у документально підтвердженому розмірі 48 000,00 грн., є співмірними зі складністю справи та обсягом адвокатських послуг, необхідними для відповідних категорій справ. При цьому, суд враховує, що саме звернення позивача з позовом, який визнано судом безпідставним, змусили відповідача нести витрати на правову допомогу в залежності від висунутих позивачем звинувачень та реагувати на кожні його аргументи. 
Відтак, заява відповідача про відшкодування понесених судових витрат на оплату послуг адвоката у справі № 911/3400/25 відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає задоволенню шляхом стягнення з позивача 48 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.
Відповідно ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Як визначено ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/3400/25 у сумі 48 000,00 грн., доведена, обґрунтована і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Заяву задовольнити повністю.
2. Стягнути з Компанії Selectum Societa a responsabilita limitata (адреса Ripa di Porta Ticinese n. 39, 20143 Milan (MI), Italy) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рабен Україна» (07442, Київська обл., Броварський р-н, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, будинок 150, код ЄДРПОУ 32306522) 48 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. 
3. Наказ видати після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін