Справа № 457/295/26
провадження №3/457/118/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 березня 2026 року м. Трускавець
Суддя Трускавецького міського суду Марчук В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 575599 від 26.01.2026 року, о 09 год. 37 хв. 26 січня 2026 року у м.Трускавець по вул. Дрогобицька, 35 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Opel Combo» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Алкофор 507». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та вказав що хворіє і не вживає алкогольні напої. Просив справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши правопорушника, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до вимог п.2.9«а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, диспозиція норми ч. 1 ст.130 КУпАП виділяє два окремих, незалежних один від одного види адміністративних правопорушень. Перший – це керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а другий – це відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вона повинна керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, долучено наступні документи: 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26.01.2026 року
- рапорт ПОГ СВГ ВП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Бараняк М. від 26.01.2026 року;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, складений інспектором ПОГ СВГ ВП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Бараняк М.;
- тест на алкоголь «Алкофор 507» №00030, відповідно до якого рівень алкоголю у крові ОСОБА_1 становив 0,57 ‰;
- CD диск.
Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).
Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції регулюється Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом № 1376 Міністерства внутрішніх справ 06.11.2015 року. 
Згідно з положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Разом із тим у матеріалах справи немає доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні особою транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів , а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути притягнуто лише особу, яка керує транспортним засобом, тобто водія.
Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
ОСОБА_1 категорично заперечує свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.Наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває в салоні автомобіля припаркованого на узбіччі автодороги , рух вказаного транспортного засобу не зафіксовано, та нічим не доведено. На пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 погодився пройти освідчення на визначення стану алкогольного сп`яніння алкотестом. При чому ОСОБА_1 неодноразово пояснював, що алкогольні напої в той день взагалі не вживав. 
Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Згідно п.3 розд.1 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Із наданого відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських, підтверджуються обставини спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 біля ТЗ. При цьому, на звернення поліцейського про необхідність проходити огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 погоджувався проходити огляд.
Наявність вказаних ознак може бути виявлена поліцейським наприклад шляхом візуального спостереження за особою, в процесі спілкування з ним, перевіркою реакції, тощо, тобто шляхом вчинення будь-яких дій, що виключають формальний підхід до встановлення зазначених обставин, які б також виключали сумніви в наявності у особи ознак відповідного сп`яніння або які виключають надуманість підстав для проведення відповідного огляду.
В той же час, досліджений судом відеозапис події не містить доказів на вчинення дій правоохоронцями, спрямованих на виявлення у водія ознак сп`яніння.
Описані в Інструкції ознаки алкогольного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.
Також відеозапис не дозволяє зробити висновків про те, що у водія були наявні ті ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені у складених пізніше процесуальних документах.
Наявність запаху алкоголю із салону авто, на що зіслався поліцейський, пропонуючи водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не передбачено у п.3 розд.1 Інструкції як ознаку алкогольного сп`яніння у водія, яка би давала підстави вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Крім цього, пункт 3 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачає, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Пунктом 5 передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Так, із оглянутого судом відеозапису із нагрудних камер поліцейських, вбачається проходження ОСОБА_1 процедури огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Алкофор 507. Результат огляду 0,57 проміле.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський повинен інформувати особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Проте, при дослідженні матеріалів адміністративної справи, не вбачається, що інспектором було проінформовано ОСОБА_1 про порядок застосування відносно нього спеціального технічного засобу, який має сертифікат відповідності та відповідне свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки спеціального приладу Алкофор 507.
Згідно до абзацу першого пункту 3 цього Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.
Проте, з наданих до суду відеозаписів не вбачається, що поліцейським, який складав протокол, було поставлено до відома ОСОБА_1 про застосування ним спеціального технічного засобу, який пройшов відповідну повірку з датою такої повірки.
Крім того, на роздруківці результату пройтеного тесту, № тесту - 00030 від 26.01.2026 року, коли з дослідженого відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 оголошується про пройдений ним тест №00029.
Суддя зауважує, що до матеріалів справи не долучено сертифікат відповідності алкотестеру Алкофор 507, номер IUМ3В0017, свідоцтво про державну реєстрацію, дані про дату останнього калібрування приладу. При перегляді відеозапису, доданого до протоколу, вбачається, що працівник поліції також не надавав водію для інформування вказані документи.
За таких обставин, у суду виникають сумніви в тому, що огляд на стан сп`яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку та був справний на момент його використання ОСОБА_1 .
Отже, протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, роздруківка тесту та дані, отримані в ході перегляду відеозапису, суддя не може визнати беззаперечними доказами, які поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння, у визначеному ст. 266 КУпАП порядку.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
За таких обставин, суд не може зробити висновок, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено у відповідності з чинним законодавством.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997, дата набрання чинності для України - 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.
Згідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Системний аналіз ст. 247 КУпАП дозволяє зробити висновок, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Враховуючи вищенаведене, аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доказів наявності події правопорушення до суду не надано, атому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю згідно п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-287 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:	  	В.  І.  Марчук