Справа № 752/29862/25 
Провадження № 2/752/3008/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
06 квітня 2026 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді - Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь в зв`язку з продовженням навчання, в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 
Посилається в позові на те, що відповідач є його батьком.
На даний час він продовжує навчання у середній школі коледжу Святого Кірана, Коледжу Роуд, 
Кілкенні (Ірландія ). В Ірландії він проживає з матір`ю, куди виїхали з м. Павлограда Дніпропетровської обл., а відповідач проходить службу в Збройних Силах України.
З урахуванням цього, просить задовольнити позов.
Позов був зареєстрований судом 05 грудня 2025 року та відповідно до статті 33 ЦПК України було визначено склад суду.
Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.
Відповідно до статті 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для подання відзиву.
22 грудня 2025 року представник відповідача подав відзив.
Зазначає, що відповідач на даний час перебуває в шлюбі, має на утриманні 2 малолітніх дітей.
З урахуванням цього вважає, що аліменти на утримання позивача мають становить 1/6 частину його заробітку з урахуванням інтересів двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. 
За змістом частини 9 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України. 
Відповідно до статті 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. 
Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 
1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 
2) продовження ними навчання; 
3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 
4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
Судом встановлено, що відповідач є батьком позивача, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з довідкою коледжу Святого Кірана, Кілкенні (Ірландія ) позивач є учнем денної форми навчання в середній школі коледжу на шостому курсі випускного циклу та має отримати атестат про закінчення навчання в червні 2026 року.
( а.с. 4 - 6 )8
Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 08 травня 2023 року у справі № 756/9882/19, де зазначено, що стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває в шлюбі, має двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні.
( а.с. 31 - 33 )
З урахуванням приведеного вище, перебування відповідача в шлюбі та наявність на утриманні ще двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу )боржника.
На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605, 60 грн.
Керуючись статтями 182, 198-201, 191 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 02 грудня 2025 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23-х років, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 605, 60 грн судового збуру.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Суддя К.В.Машкевич