справа № 204/5662/25
провадження № 2/208/2367/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі судді Подкопаєвої І.А., 
за участю: 
-секретаря судового засідання – Компанієць І.Р.,
-представника позивача – адвоката Каморнікова Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду міста Кам`янського в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровської районної в місті Донецьку ради Донецької області, Донецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :
До Чечелівського районного суду міста Дніпра звернулася ОСОБА_1 з позовом до Кіровської районної у м. Донецьку ради Донецької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати – ОСОБА_2 . До складу її спадкового майна увійшла: квартира АДРЕСА_1 . 
Позивач є єдиною спадкоємицею померлої, що прийняла спадщину, але приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Г.О. відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, оскільки відомості про державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на квартиру відсутні. 
Оформити спадкові права на квартиру в нотаріальному порядку не вбачається можливим, тому позивач просить захистити її право на спадкове майно в судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2025 року головуючою суддею визначено суддю Чудопалову С.В.
Ухвалою від 02.06.2025 року встановлено, що за правила виключної підсудності за місцем знаходження нерухомого майна справа не належить до територіальної підсудності Чечелівського районного суду міста Дніпра і на підставі пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України справа передана на розгляд Заводському районному суду міста Кам`янського.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А..
Ухвалою від 21.07.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. Учасникам справи наданий строк для подання заяв по суті справи.
В підготовче засідання, призначене на 15.08.2025, учасники справи не з`явились, в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, підготовче засідання відкладено до 27.08.2025 року.
21.08.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача – Донецьку міську раду.
В підготовче засідання, призначене на 27.08.2025, представник відповідача – адвокат Каморніков Ю.С. з`явився, підтримав клопотання про залучення співвідповідача в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалою від 27.08.2025 року клопотання представника позивача про залучення співвідповідача задоволено, суд залучив до участі у справі в якості співвідповідача Донецьку міську раду.
В підготовче засідання, призначене на 26.09.2025, представник відповідача – адвокат Каморніков Ю.С. з`явився, подав клопотання про витребування доказів, а саме матеріалів спадкової справи № 07/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , просив його задовольнити. Інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалою від 26.09.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, суд витребував матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
24.10.2025 року на адресу суду надійшли витребувані судом матеріали спадкової справи.
30.10.2025 року на адресу суду від представника позивача – адвоката Каморнікова Ю.С. надійшли письмові пояснення у справі.
В підготовче засідання, призначене на 30.10.2025, представник відповідача – адвокат Каморніков Ю.С. з`явився, подав клопотання про витребування доказів, а саме інформації щодо виготовлення спеціального бланка нотаріального документа серії АВВ № 584675 та його передачу Першій Донецькій державній нотаріальній конторі, просив його задовольнити. Інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалою від 30.10.2025 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, суд витребував інформацію щодо виготовлення спеціального бланка нотаріального документа серії АВВ № 584675 та його передачу Першій Донецькій державній нотаріальній конторі або іншій державній нотаріальній конторі, приватному нотаріусу.
Підготовче засідання, призначене на 26.11.2025, було знято з розгляду в зв`язку із перебування судді на навчанні.
В підготовче засідання, призначене на 02.02.2026, представник відповідача – адвокат Каморніков Ю.С. з`явився, подав клопотання про повторне витребування інформації щодо виготовлення спеціального бланка нотаріального документа серії АВВ № 584675, та закриття підготовче провадження у справі, призначення справи до судового розгляду по суті, інші учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили. 
Ухвалою від 02.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання, призначене на 05.03.2026, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомили, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Ухвалою, внесеною до протоколу судового засідання від 05.03.2026, суд перейшов до стадії ухвалення рішення суду, проголошення рішення суду призначено на 13.03.2026 року о 09:30 годині.
В судове засідання, призначене на 13.03.2026, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, долучені докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які склалися між сторонами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 1052, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 10.08.2021 року Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 98), Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00051267428 від 16.05.2025 (а.с. 105).
13.05.2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Манохіної Г.О. із заявою про фактичне прийняття спадщини після смерті її матері – ОСОБА_2 , оскільки на день її смерті вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 , інших спадкоємців немає (а.с. 95).
Факт родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як матері та доньки підтверджується Свідоцтвом про народження на ім`я « ОСОБА_3 » (мовою оригіналу документа - російською) серія НОМЕР_2 , виданим 16.12.1977 року Пролетарським відділом РАЦС м. Донецька, де батьком значиться « ОСОБА_4 », мати – « ОСОБА_2 » (а.с. 100), Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження щодо ОСОБА_5 № 00051267148 від 16.05.2025, де батьком значиться ОСОБА_6 , мати – ОСОБА_2 (а.с. 110 - 111), Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб щодо ОСОБА_5 № 00051267190 від 16.05.2025, відповідно до якого ОСОБА_5 19.06.2010 року уклала шлюб із ОСОБА_7 , прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 (а.с. 108 - 109).
13.05.2025 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Г.О. зареєструвала спадкову справу номер у Спадковому реєстрі 74065124 (номер у нотаріуса: 7/2025) після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 81154646 від 13.05.2025 (а.с. 104).
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) заповіти та/або спадкові договори від імені ОСОБА_2 відсутні (а.с. 103).
На дату смерті ОСОБА_2 мала зареєстроване місце проживання та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , разом з донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00051267428 від 16.05.2025 (а.с. 105), відміткою про реєстрацію місця проживання в паспорті громадянина України ОСОБА_1 (а.с. 96 - 97), Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.03.2023 № 1241-5002637088 (а.с. 97, зворотній бік).
До складу спадкового майна ввійшло наступне майно:
- квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м., що належала померлій на підставі Договору купівлі – продажу квартири, посвідченого 22.12.1999 року державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори за реєстровим № 4 – 3496. Право власності зареєстровано 28.02.200 року в Державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» за реєстровим № 170, про що міститься Реєстраційний напис на документі про право приватної власності (а.с. 116).
У видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , відмовлено, через відсутність відомостей про державну реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, про що винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.05.2025 (а.с. 118). 
Встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Встановленим судом фактичним обставинам справи відповідають цивільні правовідносини, що стосуються порядку визнання права власності на майно в порядку спадкування, які регулюються Конституцією України, Книгою 6 Цивільного кодексу України.
Питання набуття права власності на майно в порядку спадкування регулюється книгою 6 ЦК України.
Статтями 1216 - 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини третя, п`ята статті 1268 ЦК України).
За частиною першою статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною першою статті 1297 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. 
Нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (частина перша статті 46 Закону України «Про нотаріат»).
Відповідно до частин першої, третьої статті 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості обов`язково використовує також відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Пункт 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього (п. 4.21 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5). 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову (частина четверта статті 49 Закону України «Про нотаріат»).
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Рішення суду про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України в контексті ст. 1216 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах (тобто позивач вже став власником спірного майна, а не намагається ним стати через пред`явлення позову), у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Отже, позивачем у спорах про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних правовідносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої права у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно в порядку спадкування є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності, набуття такого права на законних підставах.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Тобто метою подання позову про визнання прав власності в порядку спадкування є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб`єктивного права особою, якщо зробити це іншим шляхом неможливо.
Зазначена абзацом вище правова позиція суду, сформульована при розгляді даної цивільної справи, повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 07 вересня 2016 року по справі № 6-727цс16, правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 жовтня 2019 року по справі № 344/11473/13-ц, від 31 жовтня 2019 року по справі № 447/2434/16-ц, від 18 грудня 2019 року по справі № 127/9250/14-ц, від 03 червня 2020 року по справі № 159/4837/15-ц, від 03 червня 2020 року по справі № 161/12411/17, від 01 липня 2020 року по справі № 216/5834/15-ц, від 15 липня 2020 року по справі № 175/1765/16, від 19 серпня 2020 по справі № 569/6008/19, правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постановах від 21 березня 2018 року по справі № 760/14438/15-ц, від 07 листопада 2018 року по справі № 520/6819/14-ц.
Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частин першої – шостої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 ЦК України).
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 (далі – Закон України № 1952-IV).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (частина четверта статті 3 Закону України № 1952-IV).
Так, з матеріалів справи слідує, що спірне спадкове майно – квартира належало померлій ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі – продажу квартири, посвідченого 22.12.1999 року державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори за реєстровим № 4 – 3496. Право власності зареєстровано 28.02.200 року в Державному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» за реєстровим № 170, про що міститься Реєстраційний напис на документі про право приватної власності.
При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. 
Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України від 26 червня 1998 р. за № 399/2839 (далі - Інструкція).
Відповідно до пунктів 1.1 – 1.7 Інструкції інструкція визначає порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Інструкція діє на всій території України і є обов`язковою для виконання всіма міністерствами, відомствами, місцевими органами виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, незалежно від форм власності.
Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України (населених пунктах, військових містечках, військових частинах, аеропортах, річкових і морських портах, заповідниках, заказниках, на дорогах, полігонах і т.п.).
Державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.
Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності.
Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна.
Відповідно до п. 2.1 Інструкції реєстрація провадиться на підставі правовстановлювальних документів (додаток 1), на оригіналі правовстановлювального документа робиться реєстраційний напис (додаток 5). Якщо на правовстановлювальному документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід`ємною частиною такого документа (додаток 6).
Згідно з частинами першою – четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд виходить з того, що належними та допустимими доказами підтверджено, що Позивач прийняла у встановленому законом порядку та строки спадщину після смерті ОСОБА_2 , є її єдиною спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину, спірна квартира належить до спадкового майна спадкодавця, право власності спадкодавця виникло у встановленому чинним законодавством на моменту набуття права власності порядку, оформити спадкові права в нотаріальному порядку неможливо, відтак суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову .
З огляду на вищевикладене, дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позивач довела належними та допустимими доказами порушення свого права на спадкове майно, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є належним та ефективним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. 
Керуючись статтями 10, 12, 13, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Кіровської районної в місті Донецьку ради Донецької області, Донецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Манохіна Ганна Олексіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка складається з трьох кімнат, загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 43,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://zv.dp.court.gov.ua/sud0415/
Рішення суду знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.
Повне рішення суду складено 20.03.2026 року.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; 
Відповідач: Кіровська районна у місті Донецьку рада Донецької області, адреса місцезнаходження: 84333, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Транспортна, буд. 2; код ЄДРПОУ 26482444;
Відповідач: Донецька міська рада, адреса місцезнаходження: 84333, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Транспортна, буд. 2; код ЄДРПОУ 26502957.

Суддя  І.А. Подкопаєва