ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
10 березня 2026 року
м.Харків
справа № 639/5711/25
провадження № 22-ц/818/2548/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В. 
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Харківська міська рада про поділ спільного майна подружжя за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Левкова Віталія Миколайовича на ухвалу Новобаварського районного суду м. Харкова від 09 січня 2026 року, постановлену під головуванням судді Рубіжного С.О.,
в с т а н о в и в :
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Харківська міська рада про поділ спільного майна подружжя. В якому просила суд: 
- визначити розмір часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в праві спільної власності на майно, а саме 1/2 часток за кожною стороною;
- поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 : та визнати право власності за ОСОБА_1 на 1/2 житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнати право власності за ОСОБА_2 на 1/2 житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (з урахуванням висновків експертизи).
- припинити право спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями за виключенням гаражу лит.И, який залишити у спільній частковій власності та у спільному користуванні сторін з урахуванням їх часток.
- визначити порядок користування земельною ділянкою площею 688,кв.м., на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими спорудами з урахуванням запропонованих висновків експерта.
- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автотранспортний засіб Джип Ренегат д.н. НОМЕР_1 року випуску, загальною вартістю 546 000,00 грн.
- визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на автотранспортний засіб Рено Трафік, загальною вартістю 294 000,00 грн..
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю у розмірі вартості отриманого нею майна у вигляді автотранспортних засобів за рішенням суду.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 12 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання.
07 січня 2026 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Левковим В.М. подано до суду заву про забезпечення позову. Просить суд забезпечити позовні вимоги шляхом зобов`язання ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 дублікати ключів від наведеного гаражу літ.''И'' та технічний паспорт від автотранспортного засобу Jeep Renegade (Джип-Ренегат), д.н. НОМЕР_2 , 2015 року випуску бежевого кольору з можливістю безперешкодного її користування наведеним майном до набрання судовим рішенням законної сили.
Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 09 січня 2026 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Левкова Віталія Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Харківська міська рада про поділ спільного майна подружжя, визначення порядку користування нерухомим майном відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Левков Віталій Миколайович просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що раніше подана заява про забезпечення позову була залишена без задоволення, з посиланням на ту обставину, що обраний позивачем засіб забезпечення позову не є ефективним. В той же час при проведені підготовчого судового засідання 23.12.2025 року суд зупинив провадження у справі. Провадження зупинено фактично на невизначений час, а саме-до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Таким чином вважає, що виникли нові обставини які зумовлюють подання даної заяви, оскільки починаючи з травня 2025 року та на час подання зави про забезпечення позову, знаючи про наявність спору стосовно спільного майна, ОСОБА_2 жодних варіантів спільного користування майном - зокрема зазначеними автотранспортними засобами та гаражем літ. ''И'' їй не запропонував, вжив заходи спрямовані на позбавлення заявника ОСОБА_1 права користуватися спірним майном, зокрема - автомобілем Renault Trafic д.н. НОМЕР_3 2007 року випуску сірого кольору та автомобілем Jeep Renegade (Джип- Ренегат), д.н. НОМЕР_2 2015 року випуску бежевого кольору та гаражем літ.''И'' перешкоджаючи заявнику у його користуванні в т.ч шляхом утримання ключів від автотранспортних засобів та гаражу та позбавлення допуску позивача до наведеного спірного майна.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено здійснювати реєстрацію (перереєстрацію) ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам автотранспортних засобів Јееp Renegade (Джип-Ренегат), д.н. НОМЕР_2 2015 року випуску бежевого кольору та Renault Trafic д.н. НОМЕР_4 , 2007 року випуску сірого кольору, які належить ОСОБА_2 до набрання рішенням законної сили. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову, шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод у користуванні позивачем спірним майном та зобов`язати відповідача надати дублікати ключів та технічний паспорт не є заходом забезпечення позову, а є одним із способів захисту порушеного права, що визначено частиною другою 2 статті 16 ЦК України. При обранні заходу забезпечення позову суд бере до уваги, що заборона дій та зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні даним майном, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами. 
Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.
Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є поділ майна подружжя та поділ в натурі житлового будинку з надвірними будівлями за виключенням гаражу літ «И», який має бути залишитись у спільній частковій власності та у спільному користуванні сторін з урахуванням їх часток, визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб Джип Ренегат д.н. НОМЕР_2 2015 року випуску, визнання за ОСОБА_2 права власності на транспортний засіб Рено Трафік зі сплатою компенсації різниці вартості транспортних засобів.
Як на підставу вимог щодо вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1  посилалася на те, що 23.12.2025 року суд зупинив провадження. Провадження зупинено фактично на невизначений час, а саме-до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Оскільки, ОСОБА_1 має рівні права з ОСОБА_2 на володіння та користування наведеним майном, в т.ч. автотранспортними засобами - автомобілем Renault Trafic та автомобілем Jeep Renegade та гаражем літ. «И» а, ОСОБА_2 перешкоджає у його використанні. Тому вважає, що позбавлення її права користування наведеними автотранспортними засобами та гаражем, є непропорційним втручанням у її права на володіння та користування згаданим майном (спільна власність якого презюмується).
Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого судового рішення відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 12 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено здійснювати реєстрацію (перереєстрацію) ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам автотранспортних засобів Јееp Renegade (Джип-Ренегат), д.н. НОМЕР_2 2015 року випуску бежевого кольору та Renault Trafic д.н. НОМЕР_4 , 2007 року випуску сірого кольору, які належить ОСОБА_2 до набрання рішенням законної сили.
Предметом спору є, поділ майна подружжя та визначення розміру часток в рівних долях, а саме 1/2 часток за кожною стороною на майно подружжя; поділу в натурі житлового будинку з навірними будівлями за виключенням гаражу літ «И», який залишити у спільній частковій власності та у спільному користуванні сторін з урахуванням їх часток, визнання за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб Джип Ренегат д.н. НОМЕР_2 2015 року випуску, визнання за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб Рено Трафик зі сплатою різниці вартості транспортних засобів.
Як на підставу забезпечення позову позивач посилається на те, що 23.12.2025 року суд зупинив провадження. Провадження зупинено фактично на невизначений час, а саме-до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Оскільки, ОСОБА_1 має рівні права з ОСОБА_2 на володіння та користування наведеним майном, в т.ч. автотранспортними засобами - автомобілем Renault Trafic та автомобілем Jeep Renegade та гаражем літ. «И» а, ОСОБА_2 перешкоджає у його використанні. Тому вважає, що позбавлення її права користування наведеними автотранспортними засобами та гаражем, є непропорційним втручанням у її права на володіння та користування згаданим майном (спільна власність якого презюмується). Тому вважає, що ОСОБА_2 має реальну можливість провести їх відчуження стороннім особам, що в подальшому зробить неможливим, або утруднить виконання судового рішення ухваленого за наслідками розгляду судового спору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), зазначено, що "умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача".
Крім того, відповідно до частини десятої статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову, шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкод у користуванні позивачем спірним майном та зобов`язанні відповідача надати дублікати ключів та технічний паспорт не є заходом забезпечення позову, а є одним із способів захисту порушеного права, що визначено частиною другою 2 статті 16 ЦК України.
Заходи забезпечення позову застосовуються, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами. 
Такий вид забезпечення позову не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Левкова Віталія Миколайовича – залишити без задоволення.
Ухвалу Новобаварського районного суду м. Харкова від 09 січня 2026 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:  О.В. Маміна
Судді:   Н.П. Пилипчук 
О.Ю. Тичкова