УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 295/2247/26	Головуючий у 1-й інст. Довгалюк Л. В.	
Категорія 156	Доповідач Скітневська О.М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Скітневської О.М., з участю захисника Баладиги Сергія Павловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Баладиги Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 25 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду 01.02.2026 о 01 годині 55 хвилин у м. Житомирі по проспекту Незалежності, 29 ОСОБА_2 керував транспортним засобом Jaguar, державний номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 7510 та проведення такого огляду у медичному закладі водій відмовився. Від керування автомобілем згідно зі ст. 266 КУпАП відсторонений. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Баладига С.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обгрунтована, зокрема, тим, що відеозапис, доданий до протоколу, не містить доказів керування ОСОБА_3 транспортним засобом та його зупинку. Також у ОСОБА_1 , були відсутні ознаки перебування в стані сп`яніння. Таким чином, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння була безпідставною, при цьому правові наслідки відмови від огляду не роз`яснювалися. Зазначає, що матеріали справи також не містять доказів тимчасового затримання транспортного засобу та відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
В судовому засіданні адвокат Баладига С.П. подану ним апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
ОСОБА_2 у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Враховуючи участь в судовому засіданні адвоката Баладиги С.П., відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суд вважає можливим проводити апеляційний розгляд на підставі положень частини шостої статті 294 КУпАП. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно зі ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не в повному обсязі і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився (а.с.2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому перелічені ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук) (а.с.5); направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 із метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.02.2026 (а.с.6); копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6597195 від 01.02.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.4); наявний в матеріалах справи відеозапис (а. с.10)
Вказані докази апеляційний суд не може визнати такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони зазначеного правопорушення є встановлення факту керування транспортним засобом.
Як вбачається з відеозапису обставин події, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, службовий автомобіль заїжджає на територію заправки, де знаходяться припарковані автомобілі, але жодного руху автомобілів не зафіксовано, так само не зафіксовано на відео присутність будь-яких осіб за кермом автомобіля або біля транспортних засобів. На інших відеозаписах з відеореєстраторів нагрудних камер поліцейських зафіксована розмова працівників поліції про те, що ОСОБА_2 рухався заднім ходом по території заправки «UPG», і що вказані обставини зафіксовані на боді камеру поліцейського. Але відеозаписів, на яких би відображався рух транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суду не надано, і такі відеозаписи у матеріалах справи відсутні. Сам ОСОБА_2 стояв на території заправки. На запитання поліцейського «куди їхали», ОСОБА_2 відповідав «нікуди не їхав», «їхав лише на ногах…..», «а, що пішки заборонено ходити……». ОСОБА_2 жодного пояснення з приводу керування ним автомобілем не надавав. На відеозапису не зафіксовано особу водія, яку можливо ідентифікувати. Жодного доказу того, що ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння здійснював керування транспортним засобом, матеріали справи не містять. 
Наявність в справі постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР на усуває сумнівів у наявності факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом, з уразуванням того, що постанова винесена тим же працівником поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, наявними матеріалами справи неможливо спростувати доводи захисника про відсутність доказів керування автомобілем ОСОБА_3 за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини порушника тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості не підтверджуються доказами у справі, які можна визнати достатніми. Сам протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати беззаперечним доказом вини ОСОБА_1  в розумінні ст. 251 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:
1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;
2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;
3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;
4) змінити постанову. 
З урахуванням викладеного, апеляційний суд доходить висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Баладиги Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя	О. Скітневська