ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 Справа № 914/597/23(914/3374/25) 

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:
за позовом:	Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) 	
до відповідача:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» 	
про:	стягнення 54020 грн. 59 коп. (з яких: 50289,76 грн. – основний борг; 3310,07 грн. – пеня; 320,34 грн. – 3% річних; 100,42 грн. – інфляційні втрати)	
в межах справи:	№ 914/597/23	
про банкрутство:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд»	

Суддя Цікало А. І.
За участю секретаря Андріюк В. М.

Представники:
Позивача:	не з`явився	
Відповідача:	не з`явився	

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/597/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд», провадження в якій відкрито ухвалою суду від 16.03.2023 р. Вказана справа перебуває на стадії судової процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд». Повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Абрамов Віталій Валерійович.

03.11.2025 р. до Господарського суду Львівської області за вх. № 3754 надійшла позовна заява Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» про стягнення 54020 грн. 59 коп. (з яких: 50289,76 грн. – основний борг; 3310,07 грн. – пеня; 320,34 грн. – 3% річних; 100,42 грн. – інфляційні втрати) заборгованості за Договором про допуск до об`єктів портової інфраструктури № 1721-П-ОДФ-16 від 17.08.2016 р.
Ухвалою суду від 07.11.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 914/597/23(914/3374/25); постановлено справу № 914/597/23(914/3374/25) розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в межах справи № 914/597/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд»; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.12.2025 р.
Ухвалою суду від 09.12.2025 р. розгляд справи відкладено на 05.02.2026 р.
02.02.2026 р. до суду за вх. № 3000/26 від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких повідомляється, що після звернення з позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, відповідачем сплачену суму основного боргу у розмірі 50289,76 грн.
Сторони були належно повідомленні про дату, час та місце цього засідання.
Сторони явку представників в судове засідання не забезпечили, причин неявки представників не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 4 та ч. 5 ст.240 Господарського процесуального кодексу України, рішення підписано без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне:
17.08.2016 р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)(Адміністрація, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» (Підприємство, відповідач у справі) укладено Договір про допуск до об`єктів портової інфраструктури № 1721-П-ОДФ-16 (далі - Договір) предметом якого є надання Підприємству (відповідачу) послуг з організації доступу до об`єктів портової інфраструктури (надалі – Послуги).
Згідно з п. 1.2. Договору, Підприємство сплачує плату Адміністрації за надані Послуги в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до п. 3.1.5. Договору, Адміністрація має право отримувати оплату за Послуги в розмірах і строки, передбачені цим Договором.
Згідно з п. 3.4.1. Договору, Підприємство зобов`язане здійснювати оплату за Послуги на умовах, у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Відповідно до п. 2.3. Договору, оплата Послуг здійснюється на підставі рахунку Адміністрації та Акту наданих послуг.
Згідно з п. 2.4. Договору, нарахування плати за послуги здійснюється за вільними цінами (тарифами) Адміністрації, що діють на момент надання відповідних послуг, якщо інше не передбачено чинним законодавством України.
Відповідно до п. 2.5. Договору, Адміністрація здійснює виставлення рахунку по об`єктам інфраструктури, відповідно до підписаних Додатків до цього Договору, протягом 7(семи) робочих днів місяця наступного за розрахунковим.
Згідно з п. 2.6 Договору, рахунки на оплату та Акти наданих Послуг Адміністрації передаються Підприємству безпосередньо уповноваженому представнику Підприємства під підпис у реєстрі пред`явлених рахунків та актів. У випадку виникнення суперечок щодо одержання Підприємством рахунку на Оплату та Акту наданих послуг Адміністрації, рахунок та Акт вважаються переданими та одержаними Підприємством, а тягар доказування того, що рахунок та Акт не були одержані, несе Підприємство.
Відповідно до п. 2.8 Договору, Підприємство повинно підписати отриманий від Адміністрації Акт наданих Послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання такого Акту. Якщо у цей строк Підприємство не повернуло підписаний Акт наданих Послуг або не надало свої зауваження, цей Акт наданих Послуг вважається Сторонами погодженим (підписаним).
На виконання умов Договору, у червні та липні 2025 року позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 50289,76 грн. з ПДВ, що підтверджується відповідними Актами наданих послуг та рахунками на оплату, а саме:
- Акт наданих послуг від 30.06.2025 р. та рахунок № 530080 від 30.06.2025 р. на суму 25144,88 грн. (відправлено на поштову адресу відповідача 07.07.2025р., відправлення № 0601164950496, отримано відповідачем 09.07.2025 р.);
- Акт наданих послуг від 03.07.2025 р. та рахунок № 530098 від 03.07.2025 р. на суму 25144,88 грн (відправлено на поштову адресу відповідача 01.08.2025р., відправлення № 0601176324124, отримано відповідачем 07.08.2025 р.).
Вказані акти наданих послуг підписані відповідачем без зауважень.
Відповідно до п. 2.7 Договору (у редакції від 29.12.2023 р.), Підприємство оплачує рахунки до 20 (двадцятого) числа місяця наступного за розрахунковим, шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Одеської філії Адміністрації, згідно з Актом наданих послуг.
В порушення умов Договору зазначені рахунки, виставлені за червень та липень 2025 року на загальну суму 50289,76 грн. не сплачені відповідачем у встановлений строк.
Відповідно до п. 5.4 Договору, у випадку несвоєчасної сплати Послуг, Адміністрація має право вимагати від Підприємства сплати на користь Адміністрації пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повної сплати заборгованості, включаючи день сплати.
За неналежне виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України та п. 5.4. Договору, позивачем нараховано відповідачу 3310,07 грн. пені, 320,34 грн. 3% річних та 100,42 грн. інфляційних втрат.
Після звернення з позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, відповідач сплатив позивачу заборгованість за Договором у розмірі 50289,76 грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 21.11.2025 р. № 0078767_00000/56ebe607-dc27-4bb6-9b65-da9d9d534bc9 на суму 25144,88 грн. та № 0079613_00000/66d08e36-feca-4342-afc4-a8c4fdc9ca80 на суму 25144,88 грн.
При прийнятті рішення суд виходив з наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Матеріалами справи підтверджується, що станом на час звернення з позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, у відповідача була наявна заборгованість перед позивачем за надані послуги згідно Договору про допуск до об`єктів портової інфраструктури від 17.08.2016 р. № 1721-П-ОДФ-16 за червень та липень 2025 року на загальну суму 50289,76 грн.
Відповідачем сплачено заборгованість за Договором у розмірі 50289,76 грн., однак з порушенням строку оплати, встановленого п. 2.7 Договору.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. 
Згідно з ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 5.4. укладеного між сторонами Договору про допуск до об`єктів портової інфраструктури від 17.08.2016 р. № 1721-П-ОДФ-16 встановлено, що у випадку несвоєчасної сплати Послуг, Адміністрація має право вимагати від Підприємства сплати на користь Адміністрації пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення до повної сплати заборгованості, включаючи день сплати.
За неналежне виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 5.4. Договору, позивачем нараховано відповідачу 3310,07 грн. пені, 320,34 грн. 3% річних та 100,42 грн. інфляційних втрат.
Розрахунки інфляційних втрат, 3% річних та пені здійснені позивачем за період 21.07.2025 р. – 21.10.2025 р. по кожному рахунку окремо, а саме: за період 21.07.2025 р. – 21.10.2025 р. на заборгованість у розмірі 25144,88 грн. згідно рахунку № 530080 від 30.06.2025 р. та за період 21.08.2025 р. – 21.10.2025 р. на заборгованість у розмірі 25144,88 грн. згідно рахунку № 530098 від 03.07.2025 р.
Перевіривши розрахунки 3% річних, інфляційних втрат та пені, здійсненні позивачем, суд дійшов висновку, що такі розрахунки є правильними.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.03.2023 р. відкрито провадження у справі № 914/597/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» (відповідача), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
Заборгованість відповідача перед позивачем, стягнення якої є предметом даного спору, виникла після відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача, отже, відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, така заборгованість є поточною.
Частино п`ятою статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.
Як зазначалось, після звернення з даним позовом до суду та відкриття провадження у цій справі, відповідач сплатив позивачу основну заборгованість за Договором у розмірі 50289,76 грн., що підтверджується платіжними інструкціями від 21.11.2025 р. № 0078767_00000/56ebe607-dc27-4bb6-9b65-da9d9d534bc9 на суму 25144,88 грн. та № 0079613_00000/66d08e36-feca-4342-afc4-a8c4fdc9ca80 на суму 25144,88 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Враховуючи те, що після відкриття провадження у даній справі відповідачем сплачено позивачу суму основного боргу у розмірі 50289,76 грн., стягнення якого є предметом цього спору, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 50289,76 грн. основного боргу за надані послуги згідно Договору про допуск до об`єктів портової інфраструктури від 17.08.2016 р. № 1721-П-ОДФ-16 за червень та липень 2025 року підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору в цій частині.
Таким чином, позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» про стягнення 54020 грн. 59 коп. (з яких: 50289,76 грн. – основний борг; 3310,07 грн. – пеня; 320,34 грн. – 3% річних; 100,42 грн. – інфляційні втрати) заборгованості за Договором про допуск до об`єктів портової інфраструктури № 1721-П-ОДФ-16 від 17.08.2016 р. обґрунтовані, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню в частині стягнення 3730 грн. 83 коп. (з яких: 3310,07 грн. – пеня; 320,34 грн. – 3% річних; 100,42 грн. – інфляційні втрати).
За подання до суду даної позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1378 від 31.10.2025 р.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
У зв`язку з тим, що основна заборгованість за Договором про допуск до об`єктів портової інфраструктури від 17.08.2016 р. № 1721-П-ОДФ-16 була сплачена відповідачем після відкриття провадження у даній справі, сплачений позивачем судовий збір слід покласти на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправомірних дій.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 3, 7, 8, 11, 42, 46, 73, 74, 76, 86, 123, 129, 231, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» про стягнення 54020 грн. 59 коп. (з яких: 50289,76 грн. – основний борг; 3310,07 грн. – пеня; 320,34 грн. – 3% річних; 100,42 грн. – інфляційні втрати) заборгованості за Договором про допуск до об`єктів портової інфраструктури № 1721-П-ОДФ-16 від 17.08.2016 р. – задоволити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» (вул. Отамана Головатого, буд. 67/69, м. Одеса, 65003; код ЄДРПОУ 19349403) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) (Митна площа, 1, м. Одеса, 65026; код ЄДРПОУ 38728457) 3730 грн. 83 коп. (з яких: 3310,07 грн. – пеня; 320,34 грн. – 3% річних; 100,42 грн. – інфляційні втрати) та 2422 грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Металзюкрайн Корп Лтд» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) 50289 грн. 76 коп. основного боргу – закрити.
4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Цікало А.І.