КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 757/35611/22-ц Головуючий у суді першої інстанції - Соколов О.М.
Номер провадження № 22-ц/824/6847/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Яворського М.А.,
суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря - Марченко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Соколова О.М., у місті Києві, у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії, провести реструктуризацію зобов`язань за Кредитним договором, надання в іноземній валюті,-
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії, провести реструктуризацію зобов`язань за Кредитним договором, наданої в іноземній валюті та просив суд, зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» вчинити певні дії, провести реструктуризацію зобов`язань за Кредитним договором № MR14G112160024 від 10 липня 2007 року, наданий в іноземній валюті, укладений між ним та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та стягнути сплачений судовий збір.
Вказував, що 10 липня 2007 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит на придбання житлової нерухомості, у зв`язку з чим є споживачем банківських послуг і на нього поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».
18 травня 2021 року він звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про реструктуризацію зобов`язань, а 05 вересня 2021 року подав доповнення з необхідними документами.
Проте відповідач заяву належним чином не розглянув, реструктуризацію не провів та обґрунтованої відповіді йому не надав.
Вважає, що АТ КБ «ПриватБанк» неправомірно відмовило у здійсненні реструктуризації заборгованості по Кредитному договору № MR14G112160024 від 10 липня 2007 року, який укладено в іноземній валюті, у відповідності до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2025 року позов  ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що реструктуризація валютних кредитів відповідно має обов`язковий характер, а кредитор не вправі відмовляти формально, без доведення неможливості її проведення, що викладено у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2022 року у справі № 520/12764/21, від 01 червня 2023 року у справі № 761/40487/20.
Документи щодо складу сім`ї та доходів подаються на вимогу кредитора, а не автоматично разом із заявою, і відмова у реструктуризації без належної конкретизації таких вимог є неправомірною. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 465/7930/21.
Відтак, твердження суду першої інстанції про те, що ним було не в повному обсязі були надані документи відповідачу для проведення реструктуризації не відповідає дійсності.
18 лютого 2026 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від представника АТ КБ «ПриватБанк» - Хитрової Л.В., відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Заперечуючи проти доводів, викладених у апеляційній скарзі вказує, що позивачем не були виконанні вимоги Закону, а тому відповідач був звільнений від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань на умовах, визначених Закону України «Про споживче кредитування». Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів подання необхідного пакету документів до АТ КБ «ПриватБанк». 
При апеляційному розгляді справи представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» - Хитрова Л.В. в режимі відеоконференції заперечила щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просила залишити її без задоволення, оскільки доводи на які посилається апелянт не спростовують обставин, які були встановлені судом при розгляді справи та висновків викладених у рішенні суду. Вважає рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального права та з дотримання норм процесуального законодавства, просив залишити його без змін.
Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.
У відповідності до вимог ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що 10 липня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № MR14G112160024 (далі - Основний кредитний договір), відповідно до умов якого позивачу було надано кредит у сумі 16 800,00 доларів США на придбання жилої нерухомості та 2 835,00 доларів США на сплату страхових платежів на строк з 10 липня 2007 року до 07 липня 2022 року (п. 7.1 договору-Основний кредит).
Крім того, 10 липня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № MR14G212160024 (далі - Кредитний договір початковий), відповідно до умов якого позивачу було надано кредит у сумі 4 200,00 доларів США на споживчі цілі на строк з 10 липня 2007 року до 07 липня 2022 року (п. 7.1 договору-Кредит на початковий внесок).
10 липня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Основним кредитним договором між сторонами було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Дубровською О.А. та зареєстрований в реєстрі за №4885 (далі - Договір іпотеки), відповідно до умов якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (п. 33.2, 33.3 договору).
Також з метою забезпечення виконання зобов`язань за Основним кредитним договором та Кредитним договором початковим між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 були укладені Договори поруки від 10 липня 2007 року.
Відповідно до матеріалів справи, у зв`язку із допущеними позивачем порушеннями щодо оплати по кредиту, в серпні 2015 року, Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості по кредитному договору №MR14G112160024 від 10 липня 2007 року.
23 листопада 2015 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за результатами розгляду справи №266/3183/15 позовні вимоги Банку задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість за Кредитним договором №MR14G112160024 від 10 липня 2007 року, що складається з тіла кредиту в сумі 12 296,04 доларів США, проценти за користування кредитом в сумі 681,73 доларів США, комісії 33,60 доларів США, штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) 14 123,84 грн. Рішення набрало законної сили.
18 травня 2021 року позивач направив до банку заяву про проведення реструктуризації.
05 вересня 2021 року вказана заява була доповнена додатковими документами.
10 червня 2021 року банком було прийнято рішення № 20.1.0.0.0/7-210512/13202 про відмову у задоволенні Заяви позивача про проведення реструктуризації по Кредитному договору, виданому в іноземній валюті, у зв`язку з тим, що не всі документи, зазначені в Законі № 1381-IX були подані, навіть з урахуванням доповнень до Заяви та надано письмову відповідь. 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, оскільки позивачем не надано необхідного пакету документів до заяви про реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, передбаченого Законом України «Про споживче кредитування», то й його право на реструктуризацію кредиту, виданого в іноземній валюті не порушене Банком. Суд також зазначив, що позивачем пропущено строк для подачі заяви про реструктуризацію валютного кредиту.
Таким чином, суд не знайшов правових підстав для задоволення позовних вимог, включно із зобов`язанням банку здійснити обчислення та провести реструктуризацію.
Апеляційний суд не може погодитися із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає з огляду на наступне.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).
Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про споживче кредитування» метою цього Закону є захист прав та законних інтересів споживачів. Стаття 3 визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості. Відповідно до частини першої статті 17 Закону, реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем.
Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті.
13 квітня 2021 року Верховною Радою України прийнято Закон "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті" № 1381-IX, який набрав законної сили 23 квітня 2021 року (далі - Закон № 1381-IX).
Цим законом внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування», а саме Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 7 згідно із Законом від 13 квітня 2021 року № 1381-IX.
Відповідно до підпунктів 1-2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 01 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 01 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 01 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 01 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України.
Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:
- предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
- предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі).
Згідно із підпунктом 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування" реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.
Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).
Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин, при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: 
- у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); 
- у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення", кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»).
Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. 
У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації.
Відповідно до підпункту 12 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації. Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.
Звертаючись із вказаним позовом, позивач посилався на неправомірну відмову банку у здійсненні реструктуризації заборгованості по кредитному договору № MR14G112160024 від 10 липня 2007 року, який укладено в іноземній валюті, у відповідності до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».
Вирішуючи вимогу про визнання незаконної відмови суд не перевіряє виконання позивачем умов, визначених підпунктами 1-2 пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а лише перевіряє дотримання банківською установою вимог підпункту 12 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», оскільки відмова відповідача не пов`язана із недотриманням позивачем вимоги вищезазначених підпунктів. Саме ця підстава для визнання незаконної відмови заявлена позивачем.
Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що позивачем було дотримано строк та порядок визначений законом для звернення із заявою про реструктуризацію боргу.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» в день отримання заяви позивача про проведення реструктуризації за кредитним договором мало перевірити її на відповідність вимог, викладених в підпунктах 1-2, 4 пункту 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», після чого або відмовити у проведенні реструктуризації або почати здійснювати всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації.
Апеляційний суд враховує, що позивачем доведено факт своєчасного направлення заяви про реструктуризацію боргу до кредитора та отримання його заяви.
Підпунктом 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом.
Відповідачем не заперечувалось, що позивач на виконання вимог пункту 7 розділу IV «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування», 18 травня 2021 року звернувся до АТ КБ «Приватбанк» із заявою про проведення реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. Тобто у визначений Законом строк.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у заяві про реструктуризацію вказав усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування».
Також позивач до заяви про реструктуризацію долучив усі визначені частиною 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» документи.
Так у поданій до банку заяві зазначено, що до неї додається довідка про склад сім`ї; довідка про доходи іпотекодавця позичальника ОСОБА_1 , розширена інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно іпотекодавця позичальника ОСОБА_1 ( а.с. 89-93 т.1).
17 червня 2021 року листом №20.1.0.0.0/7 -210525/12592 керівник управління іпотечного кредитування ГО АТ «КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 фактично відмовив у проведенні реструктуризації посилаючись на ненадання необхідних для проведення реструктуризації документів, що встановлені надання яких вимагалося Банком згідно з законодавством України (Законом України «Про споживче кредитування»). При цьому не зазначено які конкретно документи передбачені Відповідно до підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» не були подані заявником. 
Відповідно до підпункту 12 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя або заставодавця у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника, заяви про проведення відповідно до цього пункту реструктуризації.
Кредитор зобов`язаний не пізніше 60 днів з дня реструктуризації здійснити усі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати позичальнику, поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам поштою рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (включаючи інформацію про всі наявні зобов`язання позичальника за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Також відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам особисто на їхню вимогу.
Оскільки, норма Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язкової реструктуризації зобов`язань, передбачених договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, є нормою імперативною, а відповідач без достатньої правової підстави ухиляється від проведення реструктуризації, суд вважає, що позивачем обрано правильний спосіб захисту свого порушеного права.
Відтак, дії відповідача щодо ігнорування заяви про проведення реструктуризації позбавили позивача його гарантованого законом права на проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором в іноземній валюти, тому права позивача підлягають поновленню шляхом визнання протиправною відмови у проведенні реструктуризації відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-IX та зобов`язання вчинити дії, а саме: провести реструктуризацію відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» від 13.04.2021 № 1381-IX.
З огляду на викладене, суд вважає, що АТ КБ «Приватбанк» не виконав вимоги норм Закону України «Про споживче кредитування».
Колегія суддів апеляційного суду не може визнати обґрунтованими посилання відповідача АТ КБ «Приватбанк» у відзиві на апеляційну скаргу про те, що до заяви про реструктуризацію відповідно до Закону № 1381-IX позивач не надав документи про склад сім`ї, про доходи позичальника та членів її сім`ї, а тому банк керувався наявними документами та інформацією, доданою позивачем до заяви, не узгоджується із приписами Закону України «Про споживче кредитування», оскільки такі документи подаються саме на вимогу кредитора, а не разом із заявою про реструктуризацію.
Банк не був позбавлений права уточнити запитувану позичальником інформацію, сприяючи таким чином споживачеві, як більш слабкому суб`єкту економічних відносин, у поновленні своїх прав (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 465/7930/21, провадження № 61-17935св23).
Разом з тим, відповідачем не надано та матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач АТ КБ «Приватбанк» у передбаченому законом порядку пред`являв до позивача вимогу про надання документів, відсутність яких стала підставою для відмови у задоволенні заяви про проведення реструктуризації.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ст. 141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Оскільки за результатом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, які поніс позивач в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 480,90 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 27 листопада 2025 року, скасувати та ухвалити у вказаній справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (юр.адр. 01001 м. Київ, вул. Грушевського 1Д код ЄДРПОУ 14360570) провести реструктуризацію зобов`язань ОСОБА_1 (адр. реєстр. АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) за Кредитним договором № MR14G112160024 від 10 липня 2007 року, наданий в іноземній валюті, укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк».
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (юр.адр. 01001 м.Київ, вул. Грушевського 1Д код ЄДРПОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (адр. реєстр. АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 )понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 480,90 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного тексту постанови.
Повний текст постановив складено 10 квітня 2026 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський
Судді : Т.Ц.Кашперська
В.О.Фінагеєв