Справа № 515/328/26
Провадження № 2-о/515/803/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Чумаченко Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Ковпак Олександр Вікторович, заінтересована особа: Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства, 
В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2026 року заявниця ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ковпака О.В. звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій просить встановити, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини № 172, складеного 04 червня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеській області, змінивши прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », у графі батько вказати « ОСОБА_2 , уродженець с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, громадянин України». 
Заява мотивована тим, що з 2014 року по 2025 рік заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживали у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.
За час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька ОСОБА_3 . Відомості про батька до актового запису внесено зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України. 
За життя ОСОБА_2 визнавав себе батьком дитини, регулярно надав матеріальну допомогу на її утримання, обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком. Однак не встиг, трагічно загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 у дорожньо-транспортній пригоді.
З дня народження доньки та до своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із заявницею та їх дитиною.
ОСОБА_2 є сиротою. У 2010 році закінчив комунальну організацію (установу, заклад) Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування та отримав Свідоцтво про базову загальну середню освіту. 
Встановлення факту батьківства заявниці необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника та отримання соціальної допомоги. 
Факт того, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується висновком експертизи № 1211 від 13 листопада 2025 року, проведеної Державною спеціалізованою установою «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», згідно з яким вірогідність батьківства становить не менше 99,9999%. 
Вирішити питання про встановлення батьківства в іншому порядку не представляється можливим, оскільки ОСОБА_2 помер. Єдиною підставою для реєстрації факту батьківства є рішення суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 лютого 2026 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 05 березня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Від представника заявниці ОСОБА_6 надійшла заява про слухання справи у його та заявниці відсутність, заявлені вимоги підтримали та просили про їх задоволення (вх. № 2746/26-Вх 14.04.2026).
Представник заінтересованої особи Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Н.Ніколаєва у поданій суду заяві просила справу слухати у відсутність заінтересованої особи (вх. № 2464/26-Вх 01.04.2026).
Судом ухвалено про слухання справи у відсутність її учасників.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (ч. 2 ст. 18 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, дитина має право знати своїх батьків.
Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Частиною 1 ст. 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до ст.ст. 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21).
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Пункт 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанова Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18, провадження № 61-18333св19).
Згідно з ч.3 ст.12 та ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого на підставі актового запису № 172, вчиненого 04 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 8). 
Відомості про батька дитини були записані за вказівкою матері, згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00057710009 від 14 квітня 2026 року про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, як « ОСОБА_7 » .
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради 19 серпня 2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області (а.с.10).
З доданого до заяви Свідоцтва серії НОМЕР_3 , виданого 19 червня 2010 року Комунальною організацією (установою, закладом) «Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» вбачається, що ОСОБА_2 був сиротою (а.с. 11).
Як вбачається з висновку судового-медичного експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Кривди Р.Г. № 1211 від 26 вересня 2025 року, проведеної за зразками рідкої крові заявниці і дитини, та біологічного матеріалу, відібраного від трупу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженої гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ймовірністю 99,9999%; таким чином батьківство практично доведене (а.с. 15-20). 
Факт батьківства померлого ОСОБА_8 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджений висновком судово-медичної експертизи, який є достатнім доказом для категоричного висновку про батьківство особи, а тому суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для встановлення факту батьківства. Даний висновок засновано на детальному аналізі медичної документації щодо неї, кваліфікація експерта та її регалії сумнівів не викликають, а тому суд визнає даний висновок і кладе його в основу рішення. 
Крім того, у Свідоцтві про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданим 04 червня 2015 року, в графі «батько» зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України вказано « ОСОБА_7 ».
За життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 06 березня 2018 року і по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті були зареєстровані та проживали: ОСОБА_9 , 2007 року народження; ОСОБА_10 , 1960 року народження; ОСОБА_1 , 1988 року народження; ОСОБА_11 , 2013 року народження; ОСОБА_3 , 2015 року народження; ОСОБА_12 , 1965 року народження, на підтвердження чого позивачкою надані довідки (а.с. 12-13).
Факт про встановлення якого просить заявниця має юридичне значення для дитини, в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, оскільки ОСОБА_2 помер. Спір про право відсутній.
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Відповідно до абз. 11 п. 20 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства).
Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
За такого, у зв`язку із встановленням факту батьківства ОСОБА_2 щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтованими є похідні вимоги заявниці про внесення змін щодо батька в актовий запис про народження дитини.
Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.4, 10, 76-81, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту батьківства - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Татарбунари Білгород-Дністровського району області, Україна, є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Одеси, актовий запис про народження якої вчинено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області у Книзі реєстрації народжень 04 червня 2015 року за № 172, матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Струмок Татарбунарського району Одеської області, громадянка України.
Внести зміни до актового запису № 172, складеного 04 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначити відомості про батька: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, громадянин України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 14.04.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк