ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1468/26 Справа № 181/2138/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 81 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Макарова М.О., Свистунової О.В.,
при секретарі - Кругман А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргою Шахтарської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області
на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року про залишення позову без розгляду, у складі судді Перекопського М.М.
у справі за позовом Шахтарської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпропетровська обласна державна адміністрація обласна військова адміністрація, Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЕТРЕЙД» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року позов Шахтарської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області залишено без розгляду, з підстав, передбачених ч.13 ст.187 ЦПК України.
Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не виконанні вимоги ухвали про залишення позову без руху від 16 вересня 2025 року через ненадання доказів на підтвердження внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі ціни позову.
Не погодившись з такою ухвалою суду, Шахтарська окружна прокуратура в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки станом на момент реалізації прокурором своїх повноважень з представництва інтересів держави в суді, подана позовна заява відповідала положенням ст. 177 ЦПК України, про що свідчить відкриття провадження у справі. Вказує, що суд не мав правових підстав для залишення позову без руху та в подальшому залишення його без розгляду, оскільки механізм компенсації вартості майна, яке незаконно вибуло з володіння держави або територіальної громади, застосовується виключно у випадках, якщо відповідачем за позовом є добросовісний набувач, однак позов про повернення майна пред`явлений до ОСОБА_1 як недобросовісного набувача права на земельну ділянку, а тому відсутні підстави для залишення позову без розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Цим вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом Шахтарської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпропетровська обласна державна адміністрація обласна військова адміністрація, Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ТОВ «ЗЕМЛЕТРЕЙД» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2025 року справу за позовом Шахтарської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , треті особи: Дніпропетровська обласна державна адміністрація обласна військова адміністрація, Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ТОВ «ЗЕМЛЕТРЕЙД» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою прийнято до свого провадження іншим складом суду та призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2025 року позов Шахтарської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області було залишено без руху для надання доказів, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позову. 
18 вересня 2025 року прокурор подав до суду заяву, в якій детально обґрунтовано зазначив, що положення ч. 4 ст. 177 ЦК України не підлягають застосуванню у даній справі, оскільки вказане положення може бути застосовано тільки до добросовісного набувача, який у даному випадку відсутній, що є достатньою підставою для продовження розгляду справи. 
Оскільки, позивачем не виконанні вимоги ухвали суду про залишення позову без руху, суд вважав, що позов підлягає залишенню без розгляду.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з огляду на таке.
Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в ст. 175, 177 ЦПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі положень ч. 11, 13 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позов залишається без розгляду.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк (п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України).
Колегія суддів звертає увагу, що 29 грудня 2023 року Шахтарська окружна прокуратура в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області звернулась до суду з даним позовом. 
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання у справі та в подальшому ухвалою суду від 09 вересня 2025 року справу прийнято до свого провадження іншим складом суду та призначено підготовче засідання у справі.
Зі змісту ухвал суду вбачається, що підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження, відсутні.
Колегія суддів звертає увагу, що чинним цивільним процесуальним кодексом України передбачено залишення позовної заяви без руху протягом п`яти днів з дня надходження її до суду, або після відкриття провадження не пізніше наступного дня після встановлення суддею, що позов подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Проте, в порушення вимог цивільно процесуального кодексу України, суддя, відкривши провадження та призначивши підготовче судове засідання на 21 лютого 2024 року, в подальшому, 16 вересня 2025 року постановив ухвалу про залишення позову без руху, чим порушив вимоги процесуального законодавства.
Отже, перебуваючи на стадії судового розгляду справи, в порушення вимог цивільно процесуального кодексу України, суд залишив позовну заяву без руху та як наслідок в подальшому без розгляду.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» №4292-ІХ від 12 березня 2025 року, згідно з яким ст. 390 ЦК України доповнено ч. 5 наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Частину 4 ст. 177 ЦПК України доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Статтю 265 ЦПК України доповнено ч. 14 такого змісту: «14. У разі відмови у задоволенні позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду суд вирішує питання про повернення позивачу внесених ним на депозитний рахунок суду грошових коштів як компенсації вартості майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, а у разі задоволення позову - про перерахування грошових коштів на користь добросовісного набувача».
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до положень ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо: 1) воно було продане або передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень; 2) воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна.
Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Як вбачається з матеріалів справи, прокурором подано до суду позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення на користь Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.
Суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що вимога ч. 4 ст. 177 ЦПК України про обов`язок позивача додати до позову документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, застосовується виключно щодо позовних вимог про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України), і не підлягає застосуванню до вимог щодо витребування майна із чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України).
З огляду на системний аналіз ст. 387, 388, 390 ЦК України, добросовісним набувачем є особа, яка набула спірне майно не безоплатно, а за відплатним договором, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Крім того, слід зазначити, що питання добросовісного набуття прав на спірний об`єкт набувачем має бути оцінене судом першої інстанції під час судового розгляду справи. Означена обставина (добросовісності/недобросовісності набуття) залишатиметься невизначеною до закінчення розгляду справи та ухвалення судом рішення по суті спору.
Порушення порядку вчинення процесуальної дії про залишення позову без руху після відкриття провадження у справі має наслідком незаконності залишення позову без розгляду.
Суд першої інстанції не врахував дані обставини і вищезазначені вимоги процесуального закону та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З огляду на викладене, наявні підстави для скасування ухвали суду та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Шахтарської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Слов`янської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області - задовольнити.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2025 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошена 17 березня 2026 року
Повний текст судового рішення складено 25 березня 2026 року.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: М.О. Макаров

О.В. Свистунова