Справа № 296/11395/25
2/296/849/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 квітня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Рожкової О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів, 

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ
1.1. Представник ОСОБА_1 (позивач) – ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 (відповідач), в якому просив: 
- розірвати договір №7/10-1507 на туристичне обслуговування від 10.07.2025, що укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ;
- стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 67 157 грн.
1.2. В обґрунтування позову зазначав, що 10.07.2025 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №7/10-1507 на туристичне обслуговування. Відповідно до п.1.1. договору ФОП ОСОБА_2 за встановлену договором плату та за замовленням туриста зобов`яззався забезпечити надання туристу комплексу посередницьких послуг з реалізації туристичного продукту, попередньо сформованого туроператором для туристичної поїздки за наступною програмою: тур в Іспанію з Кракова (Польща), країна перебування: Іспанія, транспорт: включено, виїзд 20.07.2025, повернення: 27.07.2025, місце перебування: Іспанія, Коста Брава Готель та його категорія:Mirama4*, харчування та трансфер враховано, страхування туристичне: медичне страхування, загальна вартість туру: 65 157 грн.
1.3. 10.07.2025 ОСОБА_1 було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 65 157 грн., що дорівнює 100% вартості туру. Проте, 11.07.2025 відповідач повідомив позивача про те, що бронювання не підтверджено і неможливо організувати тур в строки, що зазначені в листі бронювання.
1.4. 11.07.2025 ОСОБА_1 написано заяву до відповідача про повернення сплачених коштів у розмірі 65 157 грн. Проте, заява залишилася без реагування.
1.5. 05.09.2025 позивач надіслала відповідачу досудову вимогу про повернення коштів через поштового оператора ТОВ «Нова пошта», яку відповідач отримав – 06.09.2025. В подальшому, позивач отримала від відповідача відповідь на досудову вимогу з якої слідує, що грошові кошти відповідач не має можливості повернути через форс-мажорні обставини, що пов`язані з підприємницькою діяльністю та військовим станом. 
1.6. Зазначав, що під час виконання умов договору відповідачем допущено порушення істотних умов договору та не виконано взяті на себе зобов`язання, а тому укладений між сторонами договір підлягає розірванню, а отриманні відповідачем кошти підлягають стягненню на користь позивача. Враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
2.1. 13.10.2025 ухвалою суду відкрито провадження у цивільній справі №296/11395/25, яку вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
2.2. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місця проживання. 
2.3. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП ОСОБА_2 отримав судову кореспонденцію – 27.10.2025 (а.с.68).
2.4. Враховуючи, що розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, вжиття судом заходів повідомлення відповідача про розгляд справи, передбачених процесуальним законом, ненадходження від відповідача відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
3.1. 10 липня 2025 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №01/10-1507 на туристичне обслуговування, за умовами якого турагент, який діє відповідно до агентської угоди та за дорученням туроператора, за встановлену договором плату та за замовлення туриста зобов`язується: - забезпечити наданням туристу комплексу посередницьких послуг з реалізації туристичного продукту, попередньо сформованого туроператором для туристичної поїздки; - надати туристу виключно посередницькі послуги з організації туристичної поїздки на умовах, передбачених в програмі туру; - надати туристу необхідну інформацію про тур, сформований туроператором, умови страхування, порядок відшкодування завданих збитків, умови відмови від послуг; - надати туристичні послуги в обсягах програми туру, обумовлені договором (п.1 договору). 
3.2. Відповідно до п.4.1. загальна вартість туристичних послуг, наданих туристу, згідно п.1 договору складає 65 157 грн.
3.3. При укладені договору турист сплачує тур агенту 100% вартості туру (п.42. договору).
3.4. Згідно п. 7.1. сторони несуть відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань за договором у відповідності до умов договору.
3.5. Пунктом 8.1. договору сторони домовилися, що договір вступає в дію з моменту підписання двома сторонами та діє до моменту закінчення туру, тобто по 27.07.2025.
3.6. Згідно п.9.1 договору у випадку неможливості організації туру, в строки зазначені в листі бронювання, турагент інформує туриста про нові строки здійснення туру або повертає туристу кошти внесені туристом на банківський рахунок або до каси турагента. 
3.7. Відповідно до платіжної інструкції №2.210261165.1 від 10.07.2025 ОСОБА_1 здійснено оплату за туристичні послуги в сумі 65 157 грн на рахунок ФОП ОСОБА_2 (а.с.16).
3.8. Відповідно до відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1880590 від 10.10.2025 ФОП ОСОБА_2 займається наступними видами економічної діяльності: - 79.11 діяльність туристичних агенцій; 79.90 надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність; 62.01 комп`ютерне програмування; 62.09 інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 63.11 оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність; 63.12 веб-потрали (основний) (а.с.64).
3.9. 3.9. 03.09.2025 позивачем на адресу відповідача направлялась досудова вимога про повернення коштів, яку відповідач отримав – 06.09.2025 (а.с.45-48).
3.10. 25.09.2025 відповідачем направлена позивачу відповідь на досудову вимогу, у якій останній погоджується та визнає боргові зобов`язання перед ОСОБА_1 , проте у зв`язку з неможливістю здійснити повний розрахунок одним платежем просив укласти договір про реструктуризацію заборгованості терміном на 10 місяців (а.с.49).

IV. НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
4.1. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
4.2. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
4.3. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 903 ЦК України).
4.4. Спеціальним законом, що регламентує відносини у сфері організації/надання туристичних послуг, є Закон України «Про туризм» (далі - Закон № 324/95)
4.5. За змістом статті 20 Закону №324/95 за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.
4.6. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.
4.7. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.
4.8. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, зокрема, вартість туристичного обслуговування і порядок оплати, форма розрахунку.
4.9. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування (ч. 8 ст. 20 Закону № 324/95).
4.10. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити (ч. 12 ст. 20 Закону № 324/95).
4.11. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.
4.12. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.
4.13. Відповідно до статті 30 Закону №324/95 порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є, зокрема, порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.
4.14. У статті 25 Закону №324/95 встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.
4.15. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
4.16. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
4.17. За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.
4.18. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Проте поняття «строк дії договору» та «строк виконання зобов`язання» не є тотожними.
4.19. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
4.20. Згідно зі ст.ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
4.21. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
4.22. Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.
4.23. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ
5.1. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання договору про надання послуг.
5.2. Так, 10 липня 2025 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір №01/10-1507 на туристичне обслуговування, за умовами якого тур агент, який діє відповідно до агентської угоди та за дорученням туроператора, за встановлену договором плату та за замовлення туриста зобов`язується забезпечити наданням туристу комплексу посередницьких послуг з реалізації туристичного продукту, попередньо сформованого туроператором для туристичної поїздки.
5.3. Проте, умови договору відповідачем не виконанні, що підтверджується матеріалами справи.
5.4. Щодо розірвання договору.
5.5. Відповідно до п.8 договору, договір вступає в дію з моменту підписання двома сторонами та діє до моменту закінчення туру, тобто до 27.07.2025.
5.6. Верховний Суд у постановах від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, від 18.11.2019 у справі №910/16750/18, від 12.05.2020 у справі №911/991/19, від 14.07.2021 у справі №911/1442/19, від 21.06.2022 у справі №911/3276/20, від 05.07.2022 у справі №922/2469/21, від 16.09.2022 у справі №913/703/20, від 14.09.2023 у справі №910/4725/22 неодноразово викладав висновок про те, що розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.
5.7. Отже, встановлення обставин закінчення строку дії договору, щодо якого заявлено позов про його розірвання, є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про його розірвання, оскільки розірвання договору, строк дії якого закінчився, є неможливим як таке.
5.8. З огляду на викладене, обставини наявності/відсутності істотного порушення умов договору однією з його сторін не мають визначального характеру у вирішенні спору про розірвання договору, строк дії якого закінчився.
5.9. Оскільки, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання договору в жовтні 2025 року, тобто після закінчення строку дії цього договору, визначеного сторонами у пункті 8.1, відсутні правові підстави для його розірвання.
5.10. Щодо повернення коштів.

5.11. Як вбачається зі змісту позову, позивач не вимагає від відповідача виконати зобов`язання за договором та надати послуги, а просить повернути суму коштів, яка була сплачена позивачем, однак оплачена послуга не була надана. 
5.12. Згідно з абз. 6, 9 ч. 1 ст. 25 Закону №324/95, туристи і екскурсанти, серед іншого, мають право на отримання туристичних послуг, передбачених договором, та на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.
5.13. Згідно п.9.1 договору сторони домовилися, що у випадку неможливості організації туру, в строки зазначені в листі бронювання, турагент інформує туриста про нові строки здійснення туру або повертає туристу кошти внесені туристом на банківський рахунок або до каси турагента. 
5.14. Матеріалами справи підтверджено здійснення ОСОБА_1 оплати за туристичні послуги в сумі 65 157 грн на рахунок ФОП ОСОБА_2 .
5.15. Доказів, що неможливість виконання умов туристичного договору відбулася саме внаслідок відмови туриста від цього договору, матеріали справи не містять.
5.16. Таким чином, як положеннями спеціального Закону №324/95, так і умовами договору прямо передбачено обов`язок виконавця послуг повернути грошові кошти, які були сплачені замовнику за послугу, яка не була надана.
5.17. Суд звертає увагу на те, що закінчення строку дії договору означає, що між його сторонами у майбутньому не будуть виникати взаємні права та обов`язки, що випливали із цього договору. Але ті зобов`язання, які вже існують на момент закінчення строку дії договору, будуть існувати і після його закінчення доти, доки вони не будуть припинені на підставах, встановлених договором або законом.
5.18. Так, навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання. А тому можливим є виконання як позивачем, так і відповідачем зобов`язань за договором.
5.19. З урахуванням встановлених обставин та норм матеріального і договірного права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що право вимоги позивача до відповідача щодо повернення сплачених ним коштів є доведеним.
6.20. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 67 157 грн., а в решті позову слід відмовити. 

VI. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
6.1. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
6.2. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при звернені до суду з даним позовом, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1211,20 грн.
6.3. Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
6.4. Відповідно до ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
6.5. Згідно із статтею 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: - у разі задоволення позову - на відповідача; - у разі відмови в позові - на позивача; - у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
6.6. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
6.7. Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
6.8. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
6.9. На підтвердження надання правової допомоги, позивачем надано: копію ордеру на надання правничої допомоги від 24.09.2025 (а.с.11), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЛВ №001072 від 29.08.2018 (а.с.12), копію договору про надання правничої допомоги №24/09 від 24.09.2025 (а.с.53-57), копію додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги від 24.09.2025 (а.с.58), копія квитанції про оплату послуг адвоката від 24.09.2025 (а.с.59).
6.10. Разом з тим суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення боргу в сумі 65 157 грн. Справа не є складною.
6.11. Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
6.12. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження №61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
6.13. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
6.14. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19.
6.15. Крім того, суд звертає увагу на те, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Наведене узгоджується з висновками викладеними в додатковій постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі №910/5724/23. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі №911/2737/17.
6.16. Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів фактично понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторін, пропорційності до розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн., шляхом їх стягнення з ФОП ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд міста Житомира,

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти сплачені за договором №07/10-1507 на туристичне обслуговування від 10.07.2025 у розмірі 65 157 (шістдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят сім) гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

3. В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання позову в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_1 
РНОКПП: НОМЕР_1 . 

Відповідач:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
зареєстроване місце проживання за адресою:
АДРЕСА_2 ,
РНОКПП: НОМЕР_2 

Повне рішення суду складене 03 квітня 2026 року. 

Головуючий суддя Олена РОЖКОВА