Справа №295/5651/26
Категорія 327
3/295/1546/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП відсутній, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В :
20.02.2026 близько 19 години 30 хвилини ОСОБА_1 , перебуваючи за своїм місцем проживання, ухилилася від виконання батьківських обов`язків, в частині виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2012 року народження, який перебуваючи по вул. Скорульського, завдав фізичного білю неповнолітній ОСОБА_3 , 2011 року народження.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином засобами поштового та телефонного зв`язку, про що свідчить, зокрема, рекомендоване поштове відправлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат належним чином повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (Постанова КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23).
Водночас інформація щодо всіх судових справ є у вільному доступі на офіційному веб-порталі «Судова влада України».
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Зважаючи на викладене вище, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема, у неотриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи (правова позиція ВС рішення № 560/5541/20 від 17.11.2022.
Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.
Будучи достеменно обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не вжила заходів щодо явки до суду. Заяв про відкладення розгляду справи або проведення судовго засідання у режимі відеоконференції від останньої не надходило.
Таку поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як ухилення та небажання особи брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, що його стосується.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 184 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою непорушення строків розгляду справи, передбачених ст. 277 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів, обсяг яких є достатнім для прийняття рішення у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 197599 від 21.03.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 за змістом яиких остання пояснила, що з сином провела профілактичну бесіду щодо недопущення подібного у майбутньому; постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП та іншими матеріалами справи.
Таким чином, своїм діянням ОСОБА_1 повторно протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, вина особи доведена повністю.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка повторно протягом року вчинила аналогічне правопорушення, що свідчить про те, що належних висновків для себе не зробила, ступінь її вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення, в розмірі, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (у 2025 році 665, 60 грн).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, 184, 283-285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1  визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
(Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м. Житомир/21081100; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA228999980313090106000006797; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції).
Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
(Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету22030106).
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно вимогст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушеником штрафу у строк, встановлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.