Справа № 444/784/26 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б. 
Провадження № 33/811/475/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 11 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді, водій ОСОБА_1 , 23.02.2026 о 15 год. 46 хв., по вулиці Коновальця, 14 в м. Рава-Руська, Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки БМВ 523І, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці які не реагують на світло, підвищена жвавість рухів), в порушення пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд не вірно оцінив свідчення, так як на відео без спірно видно, що ОСОБА_1 погоджується пройти освідчення на стан наркотичного сп`яніння. 
Зазначає, що пояснював працівника поліції, що ОСОБА_1 мав їхати на роботу ( їхати за кермом великовантажного автомобіля в Польщу) і тому не міг далеко від`їхати від місця події, так як дорога у м. Львів на вул. Кульпарківську, 94 займе 4-5 годин і тоді ОСОБА_1 втратить роботу.
07.04.2026 року у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надав пояснення по суті справи та просив задовольнити апеляційну скаргу.
15.04.2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило. 
За наведеного, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити з таких підстав.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи. 
Як на докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 599077 від 23.02.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 23.02.2026 о 15 год. 46 хв., по вулиці Коновальця, 14 в м. Рава-Руська, Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки БМВ 523І, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці які не реагують на світло, підвищена жвавість рухів), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; пояснення в протоколі в яких зазначив, що немав як їхати на експертизу бо працює на роботі; відеозапис події на диску на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Слід зазначити, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 наслідки такої відмови; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 год. 00 хв. 23.02.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від огляду відмовився.
Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства ВСУ і ОЗУ від 09.11.2015 року № 1452/735 (пункт 12), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були, зокрема в частині виконання свого обов`язку належного роз`яснення ОСОБА_1 порядку та місця проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Так, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.2026 року, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 мав би бути проведений у КНП «ЛОР ЛОМЦП та ТУ» (а.с.3).
Крім цього, в рапорті працівника поліції від 23.02.2026 року зазначено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «ЛОР ЛОМЦП та ТУ» (а.с.6).
Водночас, як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, а саме відеозапису № 01032_00103220260223155018_0014А, працівником поліції було запропоновано пройти огляд у КНП «ЛОР ЛОМЦП та ТУ».
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у м. Рава-Руська, Львівського району, Львівської області, яке розташоване поблизу м. Жовква, де знаходиться медичний заклад, в якому можливо провести огляд на стан сп`яніння особи, а саме КНП «Жовківська ЦРЛ».
Окрім того, як вбачається з відеозапису та пояснень ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, відмова його від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була зумовлена неможливістю відлучитися на значну відстань, так як мав їхати по роботі, а медичний заклад знаходився за 60 км. від місця зупинки.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.2026 року (а.с.3) та рапорт працівника поліції від 23.02.2026 року (а.с.6) не відповідають дійсним обставинам, що мали на місці події, а саме тому, що працівники поліції ввели в оману водія ОСОБА_1 щодо місця проведення огляду на стан сп`яніння, а саме останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, розташованому у місті Львові, що на відстані близько 60 км. від місця зупинки транспортного засобу, а не в КНП «Жовківська ЦРЛ», що був на час зафіксованої події дійсно найближчим медичним закладом на відстані приблизно 30 км. від місця зупинки транспортного засобу. Вказане введення в оману щодо місця проведення огляду і стало основною причиною відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду, водночас таке рішення водія стало можливим через неправомірні дії працівників патрульної поліції, і таку відмову не можна вважати вільним волевиявленням водія. 
З викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у матеріалах справи присутні обґрунтовані сумніви щодо встановлення факту вільного волевиявлення водія при відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, і такі сумніви у відповідності до вимог ст.62 Конституції України слід тлумачити на користь ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, апеляційний суд встановив те, що працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були допущені порушення вимоги КУпАП та підзаконних нормативно-правових актів, які ставлять під сумнів законність підстав складення протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 599077 від 23.02.2026 року, доданих до нього доказів та можливість прийняття їх до уваги як належних та допустимих доказів, з огляду на зафіксовані обставини на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції. 
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України (з урахуванням первісного визначення принципу поза розумним сумнівом у справі Авшар проти Туреччини) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – задоволити. 
Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 11 березня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно  ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя   М.Ф. Романюк