П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9176/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Горовенко Анна Василівна 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
09 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №000/6866/24-07 від 19.07.2021.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 18.06.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №000/6866/24-07 від 19.07.2021 в частині нарахованої суми за період з 01.03.2020 по 05.03.2021 (включно).
У задоволенні решти позовних вимог, - відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що судом першої інстанції розгляд справи проведено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, повно та всебічно досліджено наявні у справі докази та надано їм належну оцінку, а зроблені висновки у справі є правильними і законними.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець з 09.02.2009 на загальній системі оподаткування. В період з 01.07.2012 по 31.03.2015 ОСОБА_1 перебувала на обліку, як фізична особа підприємець на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок - друга група)
Відповідно до відомостей, одержаних від державного реєстратора в електронному вигляді, 30.12.2016 до Єдиного державного реєстру внесено запис про Державну реєстрацiю припинення пiдприємницької дiяльностi фiзичної особи-пiдприємця за її рішенням.
Станом на 01.10.2013 (момент переходу на облік позивача з Пенсійного фонду до органів доходів та зборів) по інтегрованій картці платника за кодом бюджетної класифікації 71040000 «Для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» за ФОП ОСОБА_1 передано заборгованість з Пенсійного фонду України на загальну суму 7296,20 грн.
Відповідно до інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 71040000 «Для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» позивачу проведено щоквартальні нарахування, зокрема:
- за липень-вересень 2013 рік на суму 1194,03 грн, по терміну сплати 21.10.2013;
- за жовтень-грудень 2013 року на суму 1218,67 грн, по терміну сплати 20.01.2014;
- за січень-березень 2014 року на суму 1267,95 грн, по терміну сплати 22.04.2014;
- за квітень-червень 2014 року на суму 1267,95 грн, по терміну сплати 21.07.2014;
- за липень-вересень 2014 року на суму 1267,95 грн, по терміну сплати 20.10.2014;
- за жовтень-грудень 2014 року на суму 1267,95 грн, по терміну сплати 20.01.2015;
- за січень-березень 2015 року на суму 1267,95 грн, по терміну сплати 20.04.2015.
Отже, відповідно до витягу з інтегрованої картки платника податків заборгованість станом на 20.04.2016 та на 31.01.2021 склала 16048,65 грн.
Нарахований єдиний внесок частково сплачено позивачем самостійно, на підставі:
- платiжного доручення N@2PL819030 вiд 26.02.2021 на суму 4874,68 грн.
Решту боргу, як вказує відповідач стягнуто в межах виконавчого провадження та зараховано у порядку календарної черговості його виникнення відповідно до частини 6 ст.25 Закону №2464, на підставі платіжних доручень, а саме:
- вiд 25.02.2021 №1623 на суму 1194,03 грн;
- вiд 25.02.2021 №1624 на суму 1267,95 грн;
- вiд 25.02.2021 №1626 на суму 1267,95 грн;
- вiд 25.02.2021 №1625 на суму 2535,90 грн;
- вiд 05.03.2021 №22 на суму 5834,74 грн.
На несвоєчасно сплачені суми єдиного внеску, на підставі даних автоматизованої інформаційної системи податкового органу, ГУ ДПС у Житомирській області сформовано та винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 19.07.2021 №000/6866/24-07 на загальну суму 44215,04 грн, за період 01.12.2012 по 05.03.2021.
Зазначене рішення надіслано на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення №1110200855330 та отримано 24.07.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Не погоджуючись із вказаним рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, згідно з положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон України №2464-VI) недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 цього Закону платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (нарахований за календарний місяць не пізніше 20 числа наступного місяця) У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Отже, умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449) Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, якщо порушення допущене у період до 01 січня 2015 року. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону №2464-VI). Розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Про нарахування пені та застосування штрафів приймається рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.
У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи (частина 8 статті 9).
Днем сплати єдиного внеску згідно з частиною 10 статті 9 Закону №2464-VI вважається:
1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу або на єдиний рахунок - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на вказані рахунки;
2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;
3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 11 статті 9).
Згідно з частиною 12 статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом (частина 1 статті 2).
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (частина 3 статті 25).
На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина 10 статті 25 Закону №2464-VI).
Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до податкового органу або позову до суду (частина 13 статті 25).
Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення (частина 14 статті 25).
З аналізу вказаних правових норм слідує, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. На суму недоїмки (сума єдиного внеску своєчасно не сплачена у визначені строки) нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
У разі несвоєчасної сплати або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені Законом №2464-VI, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина одинадцята ст. 9 Закону №2464-VI).
Згідно з п. 6 частини першої ст. 1 Закону №2464-VI суми ЄВ, своєчасно не нараховані та/або не сплачені у строки, встановлені Законом №2464-VI, є недоїмкою.
Відповідно до частини 6 ст.25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.
При цьому строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (частина шістнадцята ст. 25 Закону №2464-VI).
Як встановлено судом першої інстанції та матеріали справи свідчать, що відповідно до Інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 71040000 для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, за позивачем станом на 20.04.2016 та на 31.01.2021 обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальну суму 16048,65 грн. Водночас, суд зауважує, що вказана сума боргу виникла в період з 01.12.2013 (сформована до момент переходу на облік з Пенсійного фонду України до органів доходів та зборів) по березень 2015 року.
На момент формування заборгованості позивач мала статус фізичної особи-підприємця.
При цьому, подана позивачем до суду копія квитанцій N@2PL819030 вiд 26.02.2021 про сплату ЄСВ на суму 4874,68 грн та зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву відомості про сплату у лютому та березні 2021 року коштів в рахунок погашення ЄСВ, повністю відповідають інформації про сплачені суми ЄСВ, яка відображена в Інтегрованій картці платника податків ФОП ОСОБА_1 , що подана відповідачем до суду та долучена до матеріалів справи.
Однак встановлено, що вищевказані суми сплати ЄСВ, відповідно до вимог чинного податкового законодавства, зараховувались в рахунок сплати боргу за попередні роки.
Посилання відповідача на те, що порушення позивачем законодавства в частині термінів сплати єдиного внеску (несвоєчасної сплати) відбулось позивачем до 01 березня 2020 року, тобто до початку дії мораторію, а отже до спірних правовідносин не застосовуються положення, зокрема, пункту 9-11.2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки пункт 9-11.2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI містить чітку вказівку на темпоральний критерій застосування з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.
Відтак, в незалежності від того, що початок вчинення триваючих правопорушень у спірних правовідносинах припадав на періоди 2012-2015 роки, тобто до початку дії мораторію, враховуючи вимоги пункту 9-11.2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI, у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачу пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску починаючи з 01.03.2020, проте за період до 01.03.2020 пеня підлягає нарахуванню.
Таким чином суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Житомирській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №000/6866/24-07 від 19.07.2021 в частині нарахованої суми за період з 01.03.2020 по 05.03.2021 (включно).
Водночас, за спірний період з 01.12.2012 до 01.03.2020 штрафні санкції та пеня за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску нарахована позивачу правомірно.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.