Суддя ОСОБА_1 

Справа № 644/3275/26 
Провадження № 1-кп/644/705/26 
09.04.2026

ВИРОК
Іменем України
09 квітня 2026 року    Індустріальний районний суд м. м. Харкова у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря – ОСОБА_2 
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченої – ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026221180000015 від 03.01.2026 року, відносно обвинуваченої:  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітніх дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючої, раніше судимої 29.01.2026 Індустріальним районним судом м. Хаоркова за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, в силу ст. 79 КК України з іспитовим строком 3 роки, (вирок не набрав законної сили), зареєстрованої: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, усупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у невстановлені дату та час, але не пізніше 07.02.2026 року, незаконно придбала у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, для подальшого збуту.
Після придбання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, ОСОБА_4 з метою реалізації свого умислу щодо збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, почала зберігати її за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_3 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 , 07.02.2026 близько 12:10 год., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зустрілась з особою, яка діяла під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки під вигаданими анкетними даними - ОСОБА_9 , яка на виконання вказівок ОСОБА_4 передала їй грошові кошти в сумі 500,00 грн., на що, в свою чергу, ОСОБА_4 незаконно збула ОСОБА_9 порошкоподібну кристалічну речовиною білого кольору загорнуту у паперовий згорток, яка згідно висновку експерта №СЕ-19/121-26/3965-НЗПРАП від 12.02.2026 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, масою в перерахунку на масу речовини, наданої на дослідження - 0,1461 г.
Так, ОСОБА_4 усупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів та прекурсорів», незаконно збула особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, що віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.
Обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не заперечувала факту того, що 07.02.2026 за кошти співмешканця через замовлення у телеграм каналі придбала психотропну речовину PVP, яку принесла у квартиру АДРЕСА_3 , частину якої вжила сама, а згодом щоб отримати готівкові кошти на власні потреби, в той же день у цій же квартирі продала за 500,00 грн. залишок речовини своїй знайомій, про що дуже шкодує і вважає непоправною помилкою, просила не досліджувати докази, щодо тих обставин які нею не оспорюються, проти чого не заперечували інші учасники судового провадження. 
Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.
Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
За ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд згідно ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступень тяжкості вчиненого нею злочину, який є тяжким злочином, відношення обвинуваченої до скоєного, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею умисного злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітніх дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про батьків яких внесені на підставі ст. 135 СК України, а також дочку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження якої їй ще не видано.
З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченої, попередження з її боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, їй слід призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, з застосуванням положень ст. 69-1 КК України.
Підстав для застосування положень ст. 69, 79, 75 КК України судом не встановлено.
При цьому визначити остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно за сукупністю вироків за правилами, встановленими ст. 71 КК України.
Так, відповідно до ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Ці приписи закону є імперативними та підлягають обов`язковому виконанню.
З системного аналізу вказаної норми можна дійти висновку, що початковим моментом періоду вчинення злочину, протягом якого суд призначає покарання за сукупністю вироків, є саме момент постановлення вироку, а не набрання ним законної сили.
За таких обставин суд дійшов висновку, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, зокрема, якщо злочин, за який засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК України (за сукупністю вироків).
Така позиція суду узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 1 червня 2020 року у справі № 766/39/17 та постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховний Суд від 28 січня 2021 року у справі № 640/14690/19.
Також, відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Таким чином, зважаючи на те, що інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинила 07.02.2026 року, тобто після постановлення вироку Індустріального районного суду м. Харкова від 29.01.2026 року за яким її визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та з застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскацією майна, з застосуванням ст. 79 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки і який хоча на день ухвалення цього вироку не набрав законної сили, але до повного відбуття покарання, остаточне покарання призначається ОСОБА_4 за сукупністю вироків на підставі положень ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану - тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 19.02.2026 р. з моменту її фактичного затримання і поміщення під варту з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже, з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз №СЕ-19/121 -26/3965- НЗПРАП від 12.02.2026 вартістю 2674,20 грн., №СЕ-19/121-26/4848- НЗПРАП від 23.02.2026 вартістю 2674,20 грн., №СЕ-19/121 -26/4846- НЗПРАП від 24.02.2026 вартістю 2674,00 грн., №СЕ-19/121 -26/4847- НЗПРАП від 05.03.2026 вартістю 2674,00 грн.
Речові докази: речовина масою 0,1461 г. (PVP) упакована спец. пакет експертної служби МВС України № 6637438, речовина масою 0,0010 г. (PVP) упакована спец. пакет експертної служби МВС України № 6636777, речовина масою 0,0336 г. (PVP) упакована спец. пакет експертної служби МВС України № 5032436 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за квитанцією №994, після набрання вироком законної сили – знищіти.
Кристалічну речовину білого кольору, передану на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за квитанцією № 1739, після набрання вироком законної сили – знищити.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України і призначити покарання виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту нею частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Харкова від 29.01.2026 у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 79 КК України з іспитовим строком 3 роки та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з 19.02.2026 року з моменту її фактичного затримання.
Строк попереднього ув`язнення з 19.02.2026 року по день набрання вироком законної сили підлягає зарахуванню відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати понесені при проведенні судових експертиз №СЕ-19/121 -26/3965- НЗПРАП від 12.02.2026 у сумі 2674,20 грн., №СЕ-19/121-26/4848- НЗПРАП від 23.02.2026 у сумі 2674,20 грн., №СЕ-19/121 -26/4846- НЗПРАП від 24.02.2026 у сумі 2674,00 грн., №СЕ-19/121 -26/4847- НЗПРАП від 05.03.2026 у сумі 2674,00 грн.
Речові докази: речовина масою 0,1461 г. (PVP) упакована спец. пакет експертної служби МВС України № 6637438, речовина масою 0,0010 г. (PVP) упакована спец. пакет експертної служби МВС України № 6636777, речовина масою 0,0336 г. (PVP) упакована спец. пакет експертної служби МВС України № 5032436 передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за квитанцією №994, після набрання вироком законної сили – знищіти.
Кристалічну речовину білого кольору, передану на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за квитанцією № 1739, після набрання вироком законної сили – знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.
На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя:            ОСОБА_1