Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/5688/25
Провадження №: 2/332/636/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2026 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Сапунцова В.Д., 
за участі секретаря судового засідання Горбань Є.Г.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Логачова В.В.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Логачова Володимира Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), третя особа: Департамент Реєстраційних послуг Запорізької міської ради (адреса: м. Запоріжжя, проспект Маяковського, буд. 20 А, код ЄДРПОУ: 40302133), про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява адвоката Логачова Володимира Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент Реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позову представник позивача адвокат Логачов В.В. зазначив, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до ордеру № 7994 від 21.11.1975 року виданого на підставі рішення виконкому та адміністрації заводу “Дніпроспецсталь” отримала в користування квартиру АДРЕСА_2 . Квартира не приватизована. До складу сім`ї позивача на даний час входить її син ОСОБА_2 , що є відповідачем по справі. На теперішній час у зазначеній вище квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 . Разом з тим, ОСОБА_2 з 2005 року разом з дружиною проживає в Ізраїлі, за якою адресою, позивачу не відомо. З часу свого виїзду, з 2005 року та до сьогоднішнього часу відповідач в Україні жодного разу не перебував, в помешканні за місцем своєї реєстрації не проживає, не користується ним, власних речей у помешканні не має. За усним зверненням позивача до відповідача про необхідність знятися з місця реєстрації відповідач відповів, що він не має з цього приводу заперечень, проте у нього відсутні можливості приїхати до України. У зв`язку з реєстрацією відповідача в квартирі, позивач вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від зареєстрованих за адресою осіб. За даних обставин належним способом захисту прав позивача є визнання особи такою, що втратила право користування житлом та у подальшому примусовому знятті з реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року у вказаній справі було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Представник позивача Логачов В.В. позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, шляхом направлення судових повісток на його адресу. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило.
Представник третьої особи Департаменту Реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача та представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачів та свідків, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. 
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що квартиронаймачем квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі ордеру № 7994 від 21.11.1975 року виданого на підставі рішення виконкому та адміністрації заводу «Дніпроспецсталь» є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її родина складається з 2 осіб: чоловіка – ОСОБА_3 , 1952 року народження, та сина – ОСОБА_2 , 1975 року народження.
Витягом з реєстру територіальної громади № 2025/010289993 від 28.07.2025 відповідно до відомостей про особу наданих з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби отриманих від Запорізької територіальної громади, підтверджується місце проживання позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , дата реєстрації: 20.02.1976 року. 
Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 27.10.2025 № 06.4-06/02/28021 місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 16.04.1996 року по теперішній час.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №459. 
Згідно з поясненнями позивача, у 2005 році відповідач ОСОБА_2 за власним бажанням разом з дружиною виїхав до Ізраїлю, з того часу у спірній квартирі не проживає та не користується нею. Будь-яких витрат по утриманню квартири відповідач не несе, комунальні послуги не сплачує. 
Вказані обставини підтвердили свідки, які є сусідами по під`їзду будинку.
Так, свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 . Часто буває у квартирі позивача, але ж відповідача ОСОБА_2 вона не бачила приблизно 20 років, також жодного разу не бачила в квартирі його речей. 
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є сусідом позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 . У 1995 році він разом з відповідачем виїхали до м. Москва на заробітки. Свідок ОСОБА_5 повернувся, а відповідач залишився у м. Москва. Більше вони не бачилися та не спілкувалися.
Члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що в випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки(ст. 64 ЖК України). Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 є членом сім`ї основного наймача спірної квартири, як її син, і саме з цих підстав він був зареєстрований в спірній квартирі.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, лише у випадках спеціально передбачених діючим житловим законодавством України. Перелік цих випадків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи, що відповідач у спірній квартирі значиться зареєстрованим, але фактично в ній не проживає, у позивача виникають труднощі зі сплатою надмірних комунальних платежів, які відповідачем фактично не споживаються, але нараховуються з урахуванням його реєстрації за вказаною адресою. Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі понад 20 років, не сплачує комунальні послуги та не несе ніяких витрат з утримання житла, він відповідно до вимог ст. 71 ЖК України може бути визнаним таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням.
Відповідно до ч.4,5 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 статті 5 ЦПК України). 
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше).
Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами факт того, що він без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців і тривалий період часу. Втратив до цього житла будь-який інтерес, житлово-комунальні послуги він не сплачує. Матеріали справи не містять доказів створення позивачем перешкод відповідачу у проживанні в спірній квартирі, також як і не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що між позивачем і відповідачем виникали конфлікти внаслідок яких останній змушений був виселитися із спірного житла та не проживати у ньому протягом такого тривалого періоду часу. Таким чином, всі вище зазначені дії відповідача свідчать про те, що він втратив інтерес до цього житлового приміщення і не ставиться до нього, як до свого постійного місця проживання, в зв`язку з чим він може бути визнаний таким, що втратив право користування ним. При цьому суд, при вирішенні спору по суті враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не надав відзиву на позов та не надав суду жодних доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивачів і надані ними докази в обґрунтування позовних вимог.
Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги адвоката Логачова Володимира Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент Реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням – задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.
Повний текст рішення виготовлено та проголошено 25.03.2026 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Представник позивача: адвокат Логачов Володимир Вікторович, РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: м. Запоріжжя, вул. Мира, буд. 13, прим. 18-19.
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Третя особа: Департамент Реєстраційних послуг Запорізької міської ради, адреса: м. Запоріжжя, проспект Маяковського, буд. 20 А, код ЄДРПОУ: 40302133.

Суддя В.Д. Сапунцов