ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року Справа № 915/1561/25 
м.Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,
за участі секретаря судового засідання Мавродій Г.В. 
за участі представників учасників справи:
від позивача (представник позивача) - в судове засідання не з`явився,
від 1-го відповідача (представник 1-го відповідача) – в судове засідання не з`явився,
від 2-го відповідача (представник 2-го відповідача) – в судове засідання не з`явився, 
третя особа (представник третьої особи) – в судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу
за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фідель”, вул.Енергобудівників, 2, м.Південноукраїнськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 55002
електронна адреса: osbbfidell@gmail.com
до 1-го відповідача: Південноукраїнської міської ради, вул.Європейська, 48, м.Південноукраїнськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 55002
електронна адреса: yuzhvk@gmail.com
до 2-го відповідача: Виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради, вул.Європейська, 48, м.Південноукраїнськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 55002
електронна адреса: yuzhvk@gmail.com
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Комунальне підприємство “Житлово-експлуатаційне об`єднання” Південноукраїнської міської ради, вул.Паркова, 5, м.Південноукраїнськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 55001
електронна пошта: yukpzheo@ukr.net
про:  - скасування державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення; 
- усунення перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомим майном 

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фідель” звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 29.10.2025 (вх.№15194/25 від 29.10.2025) до Південноукраїнської міської ради та Виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради в якій просить суд: 
- скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 15,8 кв.м., що розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2, що здійснена 04.11.2022, номер запису про право власності: 48322763. 
- усунути перешкоди у здійсненні співвласниками багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2, права користування та розпорядження нежитловим приміщенням загальною площею 15,8 кв.м., що розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2 шляхом зобов`язання Южноукраїнської міської територіальної громади в особі Південноукраїнської міської ради (код ЄДРПОУ 33850880) та виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради (код ЄДРПОУ 20910974) звільнити вказане приміщення.
В обґрунтування позову зазначає, що у 1989 році було введено в експлуатацію багатоповерховий житловий будинок за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вулиця Енергобудівників, 2. На першому поверсі зазначеного багатоквартирного житлового будинку було розташоване приміщення для обслуговування будинку, а саме: приміщення №74 А загальною площею 15,8 кв.м., під`їзд №3. Вказує, що це приміщення є невід`ємною частиною багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2. За протоколом від 10 квітня 2021 року №1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, вулиця Енергобудівників, 2 було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “ФІДЕЛЬ”, яке, в подальшому, 05.07.2021 зареєстровано в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань. Вказує, що згідно акту про списання багатоквартирного будинку з балансу від 04.08.2022, багатоквартирний будинок за адресою: вул.Енергобудівників, 2 списано з балансу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційного об`єднання». Відповідно до рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №276 від 28.09.2022 року нежитловому приміщенню ХІІІ, ХІІІа (загальною площею 15,8 кв.м.), розташованому за адресою: вулиця Енергобудівників, 2 (3-й під`їзд) м. Южноукраїнськ, Вознесенського району Миколаївської області, присвоєно поштову адресу – вулиця Енергобудівників 2, нежитлове приміщення 74 А. Зазначає, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав від 04.11.2022 №314196230 зазначене приміщення є нежитловим, розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2 та належить на праві власності Южноукраїнській міській раді Миколаївської області (Південноукраїнській міській раді). Зазначає, що приміщення першого поверху багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2 були споруджені під час будівництва даного будинку та призначались виключно для забезпечення потреб мешканців цього будинку. У зв`язку з цим відповідачі незаконно здійснили державну реєстрацію вказаного вище нежитлового приміщення, безпідставно володіють та користуються спірним приміщенням, через що доцільно усунути перешкоди у користуванні цим приміщенням шляхом його звільнення відповідачами.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.11.2025 позовну заяву від 29.10.2025 (вх.№15194/25 від 29.10.2025) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фідель” залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Позивач через систему “Електронний суд” подав заяву про усунення недоліків від 12.11.2025 (вх.№15905/25 від 12.11.2025) та заяву про усунення недоліків від 12.11.2025 (вх.№15945/25 від 12.11.2025) в яких на обґрунтування залучення до участі у справі в якості 3-ї особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Комунальне підприємство “Житлово-експлуатаційне об`єднання” Південноукраїнської міської ради вказує, що зазначене підприємство списувало з балансу житловий будинок за адресою: вулиця Енергобудівників, 2, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), Вознесенського району Миколаївської області та було відповідальним за облік переданого майна або причини його непередачі. У зв`язку з цим рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки комунального підприємства “Житлово – експлуатаційне об`єднання” Південноукраїнської міської ради, як балансоутримувача спірного житлового будинку та приміщень, що в ньому розташовані. Також, вказує що Технічним паспортом першого поверху по вулиці Енергобудівників, 2 в місті Південноукраїнську (Южноукраїнську) Вознесенського району Миколаївської області підтверджується, що під час здачі будинку в експлуатацію та проведення первинної технічної інвентаризації спірне приміщення було (і наразі є) невід`ємною частиною цього багатоквартирного будинку, мало реєстраційний номер ХІІІ, було приміщенням щитової, тобто спроектовано, збудовано та використовувалось виключно як допоміжне приміщення.
Ухвалою суду від 17.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2025. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.
Південноукраїнська міська рада (відповідач-1) через систему «Електронний суд» подала відзив на позовну заяву (вх.№16804/25 від 01.12.2025) (т.1 арк.117- 165) в якому проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Вказує, що не погоджується з твердженнями позивача у позовній заяві, що спірне приміщення (приміщення загальною площею 15,8 кв.м., що розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2) підпадає під правовий режим допоміжних приміщень, що вказує на безпідставність їх реєстрації за Южноукраїнською міською територіальною громадою як нежитлових. Вказує, що спірний об`єкт, як на час проектування, так і на момент проведення первинної інвентаризації (2001 рік) і по 2022 рік хоч і був збудований як «щитова», але використовувався як окреме нерухоме майно, тому воно не є допоміжним приміщенням. Зазначає, що спірне приміщення є нежитловим, не належить до житлового фонду і становить самостійний об`єкт цивільно-правових відносин. Спірне приміщення, як самостійний об`єкт цивільних правовідносин, протягом тривалого часу передавалося в оренду уповноваженими особами відповідачів. Відповідач-1 вважає, що не порушує прав спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку, оскільки спірне майно має статус нежитлового приміщення.
Виконавчий комітет Південноукраїнської міської ради (відповідач-2) через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву (вх.№16825/25 від 01.12.2025) (т.1 арк.166-212) в якому проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Вказує, що не погоджується з твердженнями позивача у позовній заяві, що спірне приміщення (приміщення загальною площею 15,8 кв.м., що розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2) підпадає під правовий режим допоміжних приміщень, що вказує на безпідставність їх реєстрації за Южноукраїнською міською територіальною громадою як нежитлових. Вказує, що спірний об`єкт, як на час проектування, так і на момент проведення первинної інвентаризації (2001 рік) і по 2022 рік хоч і був збудований як «щитова», але використовувався як окреме нерухоме майно, тому воно не є допоміжним приміщенням. Зазначає, що спірне приміщення є нежитловим, не належить до житлового фонду і становить самостійний об`єкт цивільно-правових відносин. Спірне приміщення, як самостійний об`єкт цивільних правовідносин, протягом тривалого часу передавалося в оренду уповноваженими особами відповідачів. Відповідач-2 вважає, спірне приміщення № 74 А, яке знаходяться за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, місто Південноукраїнськ, вулиця Енергобудівників, 2 на теперішній час має статус нежитлового приміщення, тому воно не є допоміжним приміщенням і, як наслідок, його перебування у власності Южноукраїнської міської територіальної громади жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача. Внаслідок чого відсутні правові підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог.
Позивач через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив відповідача-2 (вх.№17333/25 від 05.12.2025) (т.1 арк.213-219) в якій не погоджується із доводами відповідача-2 наведеними у відзиві. Вказує, що додані до відзиву документи підтверджують, що спірне приміщення є невід`ємною частиною житлового будинку, було побудовано, введено в експлуатацію та використовувалось в якості приміщення щитової, тобто, приміщення було збудовано та використовувалося як допоміжне. Вказує, що матеріали справи не містять доказів здійснення Південноукраїнською міською радою та виконавчим комітетом Південноукраїнської міської ради реконструкції спірного приміщення в спосіб, передбачений законом. Південноукраїнська міська рада, виконавчий комітет Південноукраїнської міської ради ніколи не отримували містобудівних умов та обмежень для здійснення будівництва/реконструкції спірного приміщення, ніколи не отримували дозволу на зміну цільового призначення спірного приміщення, ніколи не приймали рішення про капітальний ремонт чи реконструкцію спірного приміщення, ніколи не вводили в експлуатацію реконструйоване спірне приміщення, ніколи не приймали рішення про зміну статусу спірного приміщення з допоміжного на окреме нежитлове, не здійснювали реєстрацію спірного приміщення в установленому порядку до моменту створення ОСББ. Також, просить суд підготовче засідання та розгляд справи здійснювати без участі уповноваженого представника позивача.
Відповідач-1 через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№17837/25 від 16.12.2025) в якій просить суд судове засідання призначене на 17.12.2025 проводити без участі представника 1-го відповідача. 
Відповідач-2 через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№17839/25 від 16.12.2025) в якій просить суд судове засідання призначене на 17.12.2025 проводити без участі представника 2-го відповідача.
Ухвалою суду від 17.12.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177 ГПК України продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 29.01.2026.
Позивач через систему «Електронний суд» подав клопотання (вх.№18583/25 від 22.12.2025) в якому просить суд підготовче засідання та розгляд справи здійснювати без участі уповноваженого представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. 
Відповідач-2 через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№1181/26 від 26.01.2026) в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача-2. 
Відповідач-1 через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№1182/26 від 26.01.2026) в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача-1.
Ухвалою суду від 29.01.2026 яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177, 182, 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2026. 
Позивач через систему «Електронний суд» подав клопотання (вх.№2074/26 від 16.02.2026) в якому просить суд розгляд справи здійснювати без участі уповноваженого представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. 
Відповідач-1 через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№2102/26 від 16.02.2026) в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача-1. 
Відповідач-2 через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№2103/26 від 16.02.2026) в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника відповідача-2.
У зв`язку з оголошенням у місті Миколаєві повітряної тривоги, та, відповідно необхідності перебування працівників та відвідувачів суду в укритті, судове засідання у справі № 915/1561/25 призначене на 19.02.2026, не відбулось. 
Ухвалою суду від 19.02.2026 повідомлено учасників справи, що розгляд справи відбудеться 23.03.2026. 
Позивач через систему «Електронний суд» подав клопотання №9 (вх.№3597/26 від 18.03.2026) в якому просить суд розгляд справи здійснювати без участі уповноваженого представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. 
Відповідач-1 (Південноукраїнська міська рада) через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№3789/26 від 20.03.2026) в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника Південноукраїнської міської ради.
Відповідач-2 (Виконавчий комітет Південноукраїнської міської ради) через систему «Електронний суд» подав заяву (вх.№3788/26 від 20.03.2026) в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі уповноваженого представника виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
Позивач вказує, що у 1989 році було введено в експлуатацію багатоповерховий житловий будинок за адресою: Миколаївська область, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вул.Енергобудівників, 2.
Відповідно до реєстраційного посвідчення від 17.11.1992, виданого Первомайським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння №2 по вул.Енергобудівників в місті Південноукраїнськ (Южноукраїнськ) зареєстровано за Житлово-комунальним управлінням на підставі рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради народних депутатів від 30.12.1988 №340, в цілому складається з жилого будинку.
Згідно акту прийому – передачі до комунальної власності територіальної громади м.Южноукраїнська житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури ВП «Южно-Українська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», затвердженого заступником Міністра палива та енергетики України, з 01.09.2001 передано державне майно – житловий фонд та об`єкти соціальної інфраструктури з балансу ВП «Южно-Українська АЕС» до комунальної власності територіальної громади м.Южноукраїнська (т.1 арк.50). 
Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 06.09.2001 №352 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Южноукраїнська житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури від ВП «ЮУ АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом»», затверджено Акт прийому-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Южноукраїнська житлового фонду та об?єктів соціальної інфраструктури ВП “Южно-Українська АЕС” ДП НАЕК “Енергоатом” станом на 01.09.2001 (п.1) (т.1 арк.48,49).
Підпунктом 6.1 п.6 указаного рішення вирішено: Відділу комунального майна виконкому Южноукраїнської міської ради забезпечити прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Южноукраїнська житлового фонду разом з вбудованими та прибудованими нежилими приміщеннями згідно додатку 2-3 та закріпити їх за комунальним підприємством “Житлово-експлуатаційне об?єднання” на праві повного господарського відання.
У додатку №2 до рішення №352 «Перелік житлового фонду та прибудинкових приміщень, що перебували у повному господарському віданні ВП ЮУ АЕС, які приймаються до комунальної власності територіальної громади міста Южноукраїнськ, та передаються на баланс КП «ЖЕО», зазначено, зокрема, про приймання до комунальної власності територіальної громади міста Южноукраїнськ та передачу на баланс ЖЕУ №4 житлового будинку 2 5м-р по вул.Енергобудівників 2, дата вводу: 01.01.1988, загальною площею 9742,70 кв.м, житлова площа 5865,30 кв.м. (т.1 арк.51, 52).
Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність від 06.09.2001, затвердженого рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 06.09.2001 №352, житловий будинок по вул.Енергобудівників, 2, передано у комунальну власність територіальної громади м.Южноукраїнська. Згідно із зазначеним актом загальна площа будинку (частини) складає 13 455,3 кв.м., загальна площа квартир – 9742,7 кв.м., жила площа квартир – 5865,3 кв.м., площа допоміжних приміщень ? 2 472,40 кв.м. (у тому числі 1236,2 кв.м. підвалів та 1236,2 кв.м. горищ). У вказаному акті відсутні відомості про наявність у будинку окремих нежитлових приміщень (т.1 арк.139-141).
10 квітня 2021 року було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фідель», розташоване за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, вул.Енергобудівників, буд.2, що підтверджується Протоколом №1 Установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, вул.Енергобудівників, буд.2 (т.1 арк.12-41).
У відповідності до наявної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.07.2021 року було проведено державну реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фідель”, (номер запису 1005251020000000976). 
Згідно п.1.1 Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фідель» (далі – Статут) (т.1 арк.42-47), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фідель» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, вул.Енергобудівників, буд.2, відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». 
Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (п.2.1 Статату). 
Згідно акту про списання багатоквартирного будинку з балансу від 04.08.2022, затвердженого в.о.директора Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання» та погодженого рішенням Южноукраїнської міської ради від 30.01.2024 №1591, багатоквартирний будинок за адресою: вул.Енергобудівників, 2 списано з балансу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційного об`єднання» (т.1 арк.58, 59). 
У п.2 «Відомості про площу багатоквартирного буднику, кв. метрів» Акта про списання багатоквартирного будинку з балансу, зазначено, загальну площу будинку – 13600,6 кв.м., у тому числі загальна площа квартир – 9802, 1 кв.м., нежитлових приміщень - 15,8 кв.м., допоміжних приміщень – 3782,7 кв.м. 
Загальна площа нежитлових приміщень – 15,8 кв.м., в тому числі у власності – 0 кв.м., орендованих – 15,8 кв.м.
Загальна площа допоміжних приміщень – 3782,7 кв.м., у тому числі: сходові клітини – 1240,0 кв.м., горища – 1236,2 кв.м, підвали – 1236,2 кв.м., сміттєкамери – 7,0 кв.м., побутове приміщення -16,0 кв.м., приміщення XVII – 15,1 кв.м. (в оренді), електрощитові -32,0 кв.м.
Кількість нежитлових приміщень у будинку – 1 од в тому числі: комунальної форми власності - 1 од. – приміщення №74А – 15,8 кв.м., під`їзд 3 (в оренді). 
У зазначеному акті в розділі 6 «Перелік документів, що використовувались під час складання акта», міститься посилання на Технічний паспорт на будинок по вулиці Енергобудівників, 2, типовий проект на житловий будинок та документи бухгалтерського обліку. 
Позивач зазначає про надання до матеріалів справи копії технічного паспорту першого поверху будинку по вулиці Енергобудівників, 2 в місті Південноукраїнську (Южноукраїнську) Вознесенького району Миколаївської області. 
Зі змісту наданих позивачем документів, зокрема з поетажного плану на якому наявний штамп Первомайського бюро технічної інвентаризації, вбачається, що на першому поверсі вказаного будинку під реєстраційним номером XIII розташоване приміщення «щитової» (т.1 арк.,103, зв.б. арк.105).
Також, згідно з наданих копій матеріалів інвентаризаційної справи першого поверху багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ, вул.Енергобудівників, 2, вбачається, що на першому поверсі вказаного будинку під реєстраційним номером XIII розташоване приміщення «щитової» (т.1 арк.152, 153).
Рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 28.09.2022 №276 «Про присвоєння поштової адреси – нежитловому приміщенню, розташованому за адресою: вул.Енергобудівників, (3-й під`їзд) м.Южноукраїнськ, Вознесенського району Миколаївської області» вирішено присвоїти нежитловому приміщенню XIII, XIII а (загальною площею 15,8 кв.м.), розташованому за адресою: вулиця Енергобудівників, 2 (3-й під`їзд) м.Южноукраїнськ, Вознесенського району Миколаївської області, поштову адресу – вулиця Енергобудівників, 2, нежитлове приміщення №74-А. Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання» забезпечити виготовлення технічного паспорту на приміщення (т.1 арк.66). 
Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації міста Южноукраїнськ» виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення (групи нежитлових приміщень) №74А по вул.Енергобудівників, 2, м.Южноукраїнськ, Вознесенський район Миколаївська область, станом на 12.10.2022 (т.1 арк.203, 204).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №314196230 від 04.11.2022, на підставі рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №276 від 28.09.2022, листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області №14-05-00842 від 13.05.2019, листа виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №13/02-34/2424 від 21.10.2022, акта приймання – передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність №б/н від 06.09.2001, рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 06.09.2001 №352, державним реєстратором проведену державну реєстрацію права власності за Южноукраїнською міською радою на нежитлове приміщення загальною площею 15,8 кв.м., яке розташованого за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Южноукраїнськ, вул.Енергобудівників, буд.2, приміщення 74А (т.1 арк.61). 
Рішенням Южноукраїнської міської ради від 30.01.2024 №1591, розглянувши заяву голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фідель» від 20.11.2022 №3/11-23, вирішено: - надати згоду на передачу в управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фідель» житлового будинку №2, розташованого на вулиці Енергобудівників у місті Южноукраїнську; - погодити акт на списання багатоквартирного будинку з балансу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання»; - комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання»: списати з балансу житловий будинок №2, розташований на вулиці Енергобудівників у місті Южноукраїнську та об`єкти, що розташовані на прибудинковій території; залишити на балансі нежитлове приміщення комунальної форми власності №74А, загальною площею 15,8 кв.м. за адресою: вул.Енергобудівників буд.2, яке є ізольованим, не належить до житлового фонду, не перебуває у загальному користуванні мешканців будинку та не є допоміжним за вартістю визначеною в акті про списання багатоквартирного будинку з балансу (арк..57).
Позивач вказує, що приміщення загальною площею 15,8 кв.м., яке розташованого за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Южноукраїнськ, вул.Енергобудівників, буд.2, приміщення 74А є спільною сумісною власністю співвласників цього будинку, оскільки воно являється допоміжним та було споруджено під час будівництва даного будинку та призначалось виключно для забезпечення потреб мешканців вказаного будинку. Відповідачі незаконно здійснили державну реєстрацію спірного приміщення, безпідставно володіють та користуються ним, що порушує права мешканців будинку.
Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом про скасування державної реєстрації права власності на спірне приміщення та усунення перешкоди співвласникам багатоквартирного будинку у праві користування та розпорядження спірним приміщенням. 
Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У відповідності до приписів ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
В силу ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).
Згідно ст.355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
За умовами ч.1, 2 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Частиною першою ст.369 Цивільного кодексу України унормовано, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Положеннями ст.385 Цивільного Кодексу України встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
10 квітня 2021 року було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фідель», розташоване за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, вул.Енергобудівників, буд.2, що підтверджується Протоколом №1 Установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: Миколаївська область, м.Южноукраїнськ, вул.Енергобудівників, буд.2 (т.1 арк.12-41).
У відповідності до наявної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.07.2021 року було проведено державну реєстрації Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фідель”, (номер запису 1005251020000000976). 
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулюються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
У відповідності до статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку":
Багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна.
Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення) (пункт 2 частини першої статті 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна (пункт 3 частини першої статті 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).
Співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку
Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення). Нежиле приміщення - приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Частиною четвертою статті 4 Житлового кодексу УРСР унормовано, що до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.
Згідно з положеннями Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005, допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.
У відповідності до ч.2 ст.10 Закону України “Про приватизацію державного житлового фонду” власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і та ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.
Офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 вказаного Закону наведено у рішенні Конституційного Суду від 02.03.2004 №4-рп/2004 зі змінами згідно з рішенням Конституційного Суду від 09.11.2011 №N14-рп/2011.
Так, у рішенні Конституційного Суду України у справі про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків від 02.03.2004 № 4-рп/2004 зазначено, що в аспекті конституційного звернення і конституційного подання положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" треба розуміти так: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №914/379/21. 
Отже, визначальним для правильного вирішення цього спору є з`ясування та визначення правового режиму спірного приміщення у багатоквартирному будинку, а саме встановлення, чи належить спірне приміщення до числа допоміжних, чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку, з урахуванням характеристик такого приміщення. 
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №904/5047/18, від 17.11.2021 у справі № 904/663/19, від 13.04.2021 у справі № 916/2961/18. 
До загального та неподільного майна відносяться виключно допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку та його технічне обладнання, і не відносяться окремі нежилі приміщення.
Для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема, способу і порядку їх використання (такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №598/175/15-ц).
Допоміжними приміщеннями мають вважатися всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.
Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №916/2069/17, від 22.11.2018 у справі №904/1040/18, від 15.05.2019 у справі №906/1169/17, від 08.04.2020 у справі №915/1096/18.
Отже, чинним законодавством України встановлено загальне правило (своєрідну презумпцію) наявності у всіх нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку статусу допоміжних приміщень, а як виняток, лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення - для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (магазини, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.
Виходячи з такої презумпції та з врахуванням принципу змагальності сторін, позивач не повинен доводити статус спірних приміщень як допоміжних, а навпаки, передусім відповідач, який є їх останнім набувачем (зокрема, зареєстрованим власником), має довести винятковий статус спірних приміщень як ізольованих приміщень в багатоквартирному будинку, що не належать до житлового фонду та є самостійним об`єктом нерухомого майна, оскільки зі стадії проектування, тобто з самого початку вони будувалися з іншим цільовим призначенням - для потреб непромислового характеру.
Даний висновок господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 30.06.2022 у справі №922/1406/21, від 17.01.2023 у справі №924/195/22 та від 26.10.2022 у справі №916/2022/21.
Так, відповідно до реєстраційного посвідчення від 17.11.1992, виданого Первомайським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння №2 по вул.Енергобудівників в місті Південноукраїнськ (Южноукраїнськ) зареєстровано за Житлово-комунальним управлінням на підставі рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради народних депутатів від 30.12.1988 №340, в цілому складається з жилого будинку (т.1 арк.102). 
Зі змісту наданих позивачем документів, зокрема з поетажного плану на якому наявний штамп Первомайського бюро технічної інвентаризації, вбачається, що на першому поверсі вказаного будинку під реєстраційним номером XIII розташоване приміщення «щитової» (т.1 арк.,103, зв.б. арк.105).
Також, згідно з наданих копій матеріалів інвентаризаційної справи першого поверху багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ, вул.Енергобудівників, 2, вбачається, що на першому поверсі вказаного будинку під реєстраційним номером XIII розташоване приміщення «щитової» (т.1 арк. 152, 153).
Вказані обставини також не заперечені відповідачем-1 та відповідачем-2 у наданих до суду відзивах. Відповідачі зазначили, що спірний об`єкт, як на час проектування, так і на момент проведення первинної інвентаризації (2001 рік) і по 2022 рік, хоч і був збудований як «щитова», проте використовувався як окреме нерухоме майно.
Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність від 06.09.2001, затвердженого рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 06.09.2001 №352, житловий будинок по вул.Енергобудівників, 2, передано у комунальну власність територіальної громади м.Южноукраїнська. Відповідно до зазначено акту до складу житлового будинку не входили будь-які окремі нежитлові приміщення (т.1 арк.139-141).
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 28.09.2022 №276 «Про присвоєння поштової адреси – нежитловому приміщенню, розташованому за адресою: вул.Енергобудівників, (3-й під`їзд) м.Южноукраїнськ, Вознесенського району Миколаївської області» вирішено присвоїти нежитловому приміщенню XIII, XIII а (загальною площею 15,8 кв.м.), розташованому за адресою: вулиця Енергобудівників, 2 (3-й під`їзд) м.Южноукраїнськ, Вознесенського району Миколаївської області, поштову адресу – вулиця Енергобудівників, 2, нежитлове приміщення №74-А. Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання» забезпечити виготовлення технічного паспорту на приміщення (т.1 арк.66). 
Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації міста Южноукраїнськ» виготовлено технічний паспорт на нежитлове приміщення (групи нежитлових приміщень) №74А по вул.Енергобудівників, 2, м.Южноукраїнськ, Вознесенський район Миколаївська область, станом на 12.10.2022 (т.1 арк.203, 204).
Так, підставою реєстрації за відповідачем-1 права власності на спірне майно зазначено Рішення Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №276 від 28.09.2022, лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області №14-05-00842 від 13.05.2019, лист виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №13/02-34/2424 від 21.10.2022, акт приймання – передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність №б/н від 06.09.2001, рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 06.09.2001 №352.
Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких первинних правовстановлюючих документів (проектної документації, з якої вбачалося би будівництво зазначеного приміщення для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру, актів введення спірного приміщення в експлуатацію як новозбудоване майно або ж за наслідками реконструкції житлових чи допоміжних приміщень), які б підтверджували набуття відповідачем речових прав на спірне приміщення, як окремий об`єкт цивільних прав. Рішення Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №276 від 28.09.2022, лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області №14-05-00842 від 13.05.2019, лист виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №13/02-34/2424 від 21.10.2022, акт приймання – передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність №б/н від 06.09.2001, рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 06.09.2001 №352, які стало підставою для реєстрації за відповідачем права власності на спірне приміщення, як окреме нежитлове, такими правовстановлюючими документами не є. 
Отже, відповідачами не спростовано означену вище презумпцію наявності у спірного майна статусу допоміжного приміщення як частини багатоквартирного житлового будинку.
Таким чином, спірне майно не є самостійним об`єктом нерухомого майна та є допоміжними приміщеннями житлового будинку, в розумінні чинного законодавства України. Оскільки спірне майно є допоміжними приміщеннями, тобто, належить до спільного майна, воно в силу прямих приписів закону може перебувати виключно у спільній власності співвласників, що в свою чергу унеможливлює перебування такого майна у комунальній власності.
З урахуванням наведеного, спростовуються доводи відповідачів щодо приналежності спірного приміщення до комунальної власності та не доведення позивачем права власності на спірне майно.
Згідно зі ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 1 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку” встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Частинами 1, 4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане, зокрема, забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, припиняти дії третіх осіб, що утруднюють або перешкоджають реалізації прав володіння, користування і розпорядження спільним майном співвласниками.
Отже, об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку після його створення не потрібно доводити право власності на приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), оскільки вони перебувають у спільній власності всіх співвласників багатоквартирного будинку в силу закону.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 08.04.2020 у справі №915/1096/18 та від 22.04.2025 у справі №916/3951/21.
Отже, фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, дають підстави суду дійти висновку, що нежитлове приміщення загальною площею 15,8 кв.м., що розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2 (колишня щитова) за своєю правовою природою відноситься до допоміжних приміщень та призначена для обслуговування будинку та забезпечення побутових потреб мешканців вказаного будинку, а отже, в розумінні положень ст.382 Цивільного Кодексу України є об`єктом спільної сумісної власності всіх співвласників багатоквартирного будинку, які є членами ОСББ «Фідель». Право спільної сумісної власності на ці приміщення автоматично виникає в силу положень ст. 382 ЦК України та ч. 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у разі приватизації державного житлового фонду.
Оскільки спірні приміщення належать до допоміжних приміщень багатоквартирного будинку та в силу закону знаходяться у спільній власності співвласників будинку, а для підтвердження набутого права ними не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій, перебування такого майна у власності інших осіб, в тому числі у комунальній власності територіальної громади є протиправним.
Відповідно до ст.5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Позов власника майна про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (негаторний позов) відповідає способу захисту, визначеному у пункті 3 частини другої статті 16 ЦК України, припинення дії, яка порушує право. Цей спосіб захисту пов`язаний зі вчиненням іншою особою незаконних дій, спрямованих на порушення права, належного особі. Однієї з умов застосування негаторного позову є відсутність між сторонами спору договірних відносин. Натомість, якщо вчинене особою порушення було можливе лише як вчинене певною особою через її статус у договірному чи іншому зобов`язальному правовідношенні з власником, то негаторний позов не може бути заявлено, а право власника має захищатися за допомогою зобов`язально-правових способів. (Постанова ВП ВС від 02.11.2022 у справі № 922/3166/20).
Саме така правова позиція про те, що негаторний позов об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з вимогами про усунення перешкод шляхом визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію права комунальної власності на допоміжні приміщення виступає належним та ефективним способом захисту, викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2025 у справі №916/3951/21.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі №910/3009/18 виснувала, що спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію. Спосіб захисту права або інтересу повинен бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Схожий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15.
При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 зазначила, що судове рішення не повинне породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.
У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з вимогами ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В даному випадку суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
У відповідності до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.
Суд зазначає, що наявні у матеріалах справи докази дозволяють дійти висновку про обґрунтованість та підставність доводів позивача відносно того, що державна реєстрація права власності на спірне майно відбулась за відсутності відповідних правових підстав чим порушено права власників багатоквартирного будинку по вул.Енергобудівників, 2, м.Южноукраїнськ, Вознесенський район Миколаївська область та позивача в цілому щодо володіння спірним майном.
Таким чином, вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно, а також про усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження спірним майном шляхом зобов`язання відповідачів звільнити указане приміщення підлягають задоволенню.
Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).
Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.
Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідачів.
Разом із тим, ураховуючи, що фінансові ресурси, власником яких виступає боржник Територіальна громада міста Південноукраїнськ в особі Південноукраїнської міської ради, закріплено за виконавчими органами Південноукраїнської міської ради, яка і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, суд зазначає, що судовий збір підлягає стягненню з Виконавчого комітету Південноукраїнської міської ради.
Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, 

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.
2. Скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення загальною площею 15,8 кв.м., що розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2, що здійснена 04.11.2022, номер запису про право власності: 48322763. 
3. Усунути перешкоди у здійсненні Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку “Фідель” (вул.Енергобудівників, 2, м.Південноукраїнськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 55002, код ЄДРПОУ 44222823) права користування та розпорядження приміщенням загальною площею 15,8 кв.м., що розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м.Південноукраїнськ (Южноукраїнськ), вулиця Енергобудівників, 2 шляхом звільнення вказаного приміщення Південноукраїнською міською територіальною громадою в особі Південноукраїнської міської ради (код ЄДРПОУ 33850880), виконавчим комітетом Південноукраїнської міської ради (код ЄДРПОУ 20910974).
4. Стягнути з Південноукраїнської міської ради через виконавчий комітет Південноукраїнської міської ради (вул.Дружби Народів, 48, м.Південноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, код ЄДРПОУ 20910974) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Фідель” (вул.Енергобудівників, 2, м.Південноукраїнськ, Вознесенський район, Миколаївська область, 55002, код ЄДРПОУ 44222823) судовий збір у розмірі 4 844,80 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України

Повний текст рішення складено 02.04.2026

Суддя Н.О. Семенчук