Номер провадження: 33/813/41/26
Номер справи місцевого суду: 946/9812/24 
Головуючий у першій інстанції Бальжик О. І.
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, за участю секретарів судового засідання – Гасанової Л.Я. кизи, Губаря Д.В., за участю представника ОСОБА_1 , адвоката Заборського О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2025 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП

установив
Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 02.12.2024 року о 16 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «LEXUS» державний номер НОМЕР_1 на вул. Телеграфній кут вул. Українського Фронту в м. Ізмаїлі Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.
Також, 02.12.2024 року о 16 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «LEXUS» державний номер НОМЕР_1 по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг вул. Телеграфної та вул. Українського Фронту в м.Ізмаїлі Одеської області, не надав перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «MITSUBISHI» державний номер НОМЕР_2 . В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Після ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди.
Зазначеною постановою суду першої інстанції провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.
Цією ж постановою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що постанова суду незаконна та необґрунтована, просить скасувати постанову у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 
-судом справа була розглянута не об`єктивно та упереджено, не враховані покази свідків надані в судовому засіданні;
-апелянт не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля була його дружина;
-апелянт відмовився від проходження огляду в зв`язку з тим, що не керував транспортним засобом.
На підставі цього, ОСОБА_1 просить задовольнити апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.
В судове засідання апеляційного суду  ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймає його захисник – адвокат Заборський О.В., який просив провести розгляд справи за відсутності  ОСОБА_1 .
З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності  ОСОБА_1 за участі його представника.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Заборський О.В. підтримав доводи апеляційної скарги, та просив її задовольнити.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Приписами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При розгляді даної справи, суд 1-ої інстанції вказаних вище вимог закону не дотримався, оскільки не звернув увагу на неналежне оформлення матеріалів справи органом, який складав протоколи, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, в наслідок чого прийняв передчасне рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,
А статтею 130 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Разом з тим, перевіркою матеріалів справи встановлено, що згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 187176 від 02.12.2024, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ЕПР1 № 187192 від 02.12.2024, складеного за ст. 122-4 КУпАП, та серії ААД № 536995 від 02.12.2024 за ст. 124 КУпАП, від підпису яких ОСОБА_1 відмовився, відповідно до відеозапису в зв`язку з тим що не керував транспортним засобом.
В підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, співробітники поліції долучили такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №187176 від 02.12.2024 року (а.с.1, 2);
- письмові пояснення ОСОБА_2 від 02.12.2024 року, за змістом яких за кермом автомобіля марки «Лєксус» був чоловік 55-60 років (а.с.3, 21);
- аналогічні письмові поясненнями ОСОБА_3 від 02.12.2024 року (а.с.4, 20);
- відеозапис (а.с.6), з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі відмовився (час 17:52-17:53) (а.с.6);
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №187192 від 02.12.2024 року (а.с.11, 12);
- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №536995 від 02.12.2024 року (а.с.17);
- схему місця ДТП від 02.12.2024 року (а.с.19).
Місцевий суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130, 124, 122-4 КУпАП.
Разом із тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з вказаним висновком суду, з таких підстав.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч.1 ст.9 КУпАП України.
В судовому засіданні суду першої інстанції, а також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 наполягав, що він не керував автомобілем 02.12.2024 року за обставин зазначених у протоколах. За кермом автомобіля була його дружина.
Допитаний у судовому засіданні першої інстанції потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 02.12.2024 року він керував автомобілем марки «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_3 по вул. Телеграфній в м. Ізмаїлі зі швидкістю приблизно 40 км/год. На перехресті з вулицею Українського фронту, автомобіль марки «Лєксус» державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по другорядній дорозі, не надав йому перевагу у русі, внаслідок чого сталося зіткнення. Від зіткнення його автомобіль наїхав на автомобіль марки «Мітсубісі Паджеро» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Телеграфній у зустрічному напрямку. Винуватець не зупинився та поїхав з місця ДТП.
На додаткові запитання суду першої інстанції пояснив, що працівникам поліції під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення він пояснив, що за кермом автомобіля «Лєксус» сидів водій із сивим волоссям. Обличчя винуватця ДТП він не розгледів. Його письмові пояснення, оформлені працівниками поліції, він повністю не перечитував. Станом на час розгляду справи завдана майнова шкода йому повністю відшкодована, у зв`язку із чим будь-яких претензій до водія/власника автомобіля «Лєксус» державний номерний знак НОМЕР_1 він не має.
В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що підтримує раніше надані покази в суді першої інстанції, а також зазначив, що він не зазначав, що за кермом автомобіля марки «Лєксус» державний номерний знак НОМЕР_1 був чоловік приблизно 55-60 років, а лише зазначив, що за кермом була особа з сивим волоссям, після того, як побачив дружину ОСОБА_1 вважає, що за кермом була саме вона.
Допитаний у судовому засіданні першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 надав пояснення про те, що у вказаний день він керував автомобілем марки «Мітсубісі Паджеро» державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Телеграфній в м. Ізмаїлі. На перехресті автомобіль марки «Lexus RX» державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого сталося зіткнення. Від зіткнення автомобіль «Мазда 626» розвернуло, у зв`язку з чим сталося зіткнення з автомобілем, яким він керував. Винуватець з місця пригоди поїхав.
На додаткові запитання суду пояснив, що в автомобілі «Лєксус» затемнені стекла, у зв`язку із чим було важко розгледіти водія. Працівникам поліції він пояснив, що за кермом автомобіля перебував водій із сивим волоссям. Завдана внаслідок ДТП шкода йому відшкодована страховою компанією. Також, з ним на зв`язок вийшла дружина ОСОБА_1 та запропонувала відшкодувати завдану шкоду. На її пропозицію він погодився, пояснивши, що якщо вони йому доплатять до страхової виплати 7 000 гривень, він не матиме до них жодних претензій. Оскільки йому у повному обсязі відшкодували завдану шкоду, будь-яких претензій до водія автомобіля марки «Лєксус» державний номерний знак НОМЕР_1 він не має.
На численні виклики у судове засідання апеляційного суду, потерпілий ОСОБА_2 не з`явився, проте надіслав письмові пояснення, засвідченні електронно-цифровим підписом відповідно до яких ОСОБА_2 не має можливості прибути до судового засідання в зв`язку з тим, що перебуває за межами України, оскільки працює моряком.
З приводу пояснень вказує, що на судовому засіданні місцевого суду він надавав пояснення, зміст яких загалом відповідає його письмовим поясненням, за винятком одного дописаного речення а саме:
«за кермом автомобіля Lexus RX був чоловік віком приблизно 55-60 років».
Зазначає, що під час надання пояснень на місці дорожньо-транспортної пригоди він не зазначав даної інформації, а повідомив працівнику поліції лише те, що бачив силует людини з сивим волоссям, стать цієї особи, а тим більше її вік, ОСОБА_2  не вказував.
На підтвердження своїх слів у судовому засіданні надав фотокопії матеріалів справи, які він зробив на місці події після ознайомлення з ними. На фотокопіях його письмових пояснень, відсутнє речення: «за кермом автомобіля Lexus RX був чоловік віком приблизно 55-60 років».
Таким чином, зазначене речення було дописано після того, як ОСОБА_2  підписав свої пояснення, і він не бачив моменту, коли його внесли. Зміст цього речення йому не належить, і під час надання пояснень він такої інформації не повідомляв.
Також зазначає, що під час одного із судових засідань суду першої інстанції, він зустрівся з дружиною ОСОБА_1 , яка мала сиве волосся, і впізнав у ній водія автомобіля Lexus RX. Зазначену обставину він повідомив суду першої інстанції під час надання пояснень.
Апеляційний суд оцінюючи його показання в суді першої інстанції вважає, що зазначені потерпілими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обставини не вказують на факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , а тому в частині керування транспортними засобом саме ОСОБА_1 відноситься критично.
З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що після прибуття працівників поліції на місце виявлення автомобіля Lexus RX, водій якого був причетний до ДТП та залишив місце пригоди, з будинку вийшов ОСОБА_1 та зазначив, що це його автомобіль, проте він ним не користувався, поруч була його дружина ОСОБА_4 , яка визнавала факт керування транспортним засобом, проте, їй працівники поліції не повірили, та склали адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 не дивлячись на його категоричні заперечення обставин викладених в протоколах правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відеозапис керування автомобілем «Lexus RX» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1  відсутній, пояснення потерпілих  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 в суді першої інстанції, так само і в суді апеляційної інстанції спростовують висновки судді місцевого суду про керування автомобілем безпосередньо  ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази керування автомобілем саме  ОСОБА_1 .
З наведеного вище апеляційний суд дійшов висновку, що будь-яких даних про те, що  ОСОБА_1  керував транспортними засобом матеріали не містять, водночас відомо, що автомобілем керувала інша особа, а тому у працівників поліції не було підстав для складання щодо  ОСОБА_1  протоколів про адміністративне правопорушення.
Згідно Закону, а саме ст. 251 ч.2 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.
Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130, 124, 122-4 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду належними та допустимими доказами.
За таких обставин подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню із закриттям провадження по справі.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.04.2025 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП – скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     Ю.І. Кравець